П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/6383/24	

Перша інстанція: суддя Пекний А.С.,
повний текст судового рішення
складено 03.04.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (далі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) звернулись до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУПФУ) та просили:
- визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення "особливостей" нарахування виплати пенсій позивачам, шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії "Не підлягає МП (місцевим перерахункам), призначено у твердому розмірі, довічно, призначено за рішенням суду"; нарахування та виплати пенсії та її складових у невстановленому законом розмірі, починаючи з 13.11.2013р., з порушенням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», невиплату компенсації втрати доходу за затримку виплати пенсії у повному розмірі, у період з 13.11.2013р. на момент виплати заборгованості з пенсії;
- зобов`язати відповідача провести у період з 13.11.2013р. по теперішній час, на загальних підставах, без встановлення "особливостей" нарахування виплати пенсій позивачам, шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії "Не підлягає МП (місцевим перерахункам), призначено у твердому розмірі, довічно, призначено за рішенням суду", перерахунок та індексацію пенсії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з усіма складовими пенсійних виплат, надбавками та підвищеннями до пенсії, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючим пенсіонерам та дітям війни, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі, з урахуванням повного страхового стажу: ОСОБА_4 : 41 рік 6 місяців 5 днів, у тому числі, робота за списком № 1 - 15 років, ОСОБА_5 : 28 років 8 місяців 2 дні, у тому числі, робота за списком № 1 - 11 років, 1 місяць, 9 днів; застосуванням при розрахунку пенсії у період з 13.11.2013 по теперішній час індивідуального коефіцієнта заробітної плати: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 - 1.15505, з виплатою ОСОБА_4 підвищення до пенсії, як дитині війни, у таких розмірах: 62,58 грн - у період з 13.11.2012 по 31.12.2013, 284,70 грн - з 01.01.2014 до 31.07.2014, 66,43 грн - з 01.08.2014 на даний час; застосуванням при розрахунку пенсії індексованих показників середньої заробітної плати: з 01.10.2017 - 3764,40 грн, з 01.03.2019  - 4404,35 грн, з 01.05.2020 - 4888,83 грн, з 01.03.2021 - 5426,60 грн, з 01.03.2022 - 6186,32 грн, з 01.03.2023 - 7405,03 грн, з 01.03.2024 - у встановленому розмірі; компенсацією втрати доходу, за період з 13.11.2013р. на момент фактичної виплати заборгованості з пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум, на визначений позивачем банківський рахунок;
- допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення усієї суми заборгованості, починаючи з 13.11.2013 року до дня її фактичної виплати;
- зобов`язати ГУПФУ  у14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є громадянами України, пенсіонерами за віком та з 23.08.2001р. постійно проживають за кордоном. 
Рішенням  Одеського  окружного адміністративного суду від 01.05.2023 у  справі  №420/3159/23,  що  набрало  законної сили, ГУПФУ було зобов`язано провести з 13.11.2013р. на загальних  підставах  перерахунок  та  виплату  пенсії  позивачам,  відповідно  до  норм Закону  України  «Про загальнообов`язкове  державне  пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, як непрацюючим пенсіонерам та  дітям війни (останнє для ОСОБА_4 ), на  підставі  документів  наявних у пенсійній справі, з урахуванням довідки про заробітну плату, повного страхового стажу,  із  застосуванням  усіх  підвищень,  надбавок  та  доплат,  передбачених пенсійним законодавством  України, з урахуванням  раніше  виплачених  сум,  з виплатою компенсації втрати доходу, на визначений позивачем банківський рахунок .
Зі змісту протоколів/розпоряджень про перерахунок пенсії, поданого пенсійним органом зі звітом від 16.11.2023р. про виконання судового рішення у справі № 420/3159/23, протоколів/ розпоряджень від 17.11.2023р., пенсійних справ позивачів та листів відповідача від 07.12.2023р. № 9577-8937/Г-02/8-2100/23, 9575-8938/Г-02/8-2100/23 не вбачається факт проведення перерахунку, індексації та виплати пенсії позивачам, відповідно до вимог  Закону №1058-IV,  з  урахуванням  повного  страхового  стажу,  із застосуванням  змінного  (індексованого) показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який  враховується  для  обчислення  пенсії,  належного індивідуального коефіцієнта заробітної плати, компенсації втрати доходу за затримку виплати пенсії, за період з 13.11.2013 року по цей час.
Позивачі  вважають, що дії  відповідача щодо нарахування та виплати пенсій у невстановленому законом розмірі,  починаючи  з  13.11.2013р.,  є  протиправними, порушують їх конституційні права на соціальне забезпечення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУПФУ щодо нарахування та виплати пенсії та її складових ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у невстановленому законом розмірі, починаючи з 13.11.2013р., з порушенням норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, невиплати компенсації втрати доходу у зв`язку з порушення строків виплати пенсії.
Зобов`язано відповідача провести з 13.11.2013р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з виплатою компенсації втрати доходу у зв`язку з порушення строків виплати пенсії та з 01.10.2017р. із застосуванням показників середньої заробітної плати в України за  2014, 2015 та 2016 роки, з врахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині відмови, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.
Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у позові повністю.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - громадяни України, пенсіонери за віком та з 23.08.2001р. постійно проживають в Ізраїлі.
ОСОБА_4 пенсію призначено з 1992 року, ОСОБА_7 з 1996 року. 
Пенсії позивачам призначено з урахуванням роботи на шкідливому виробництві за Списком №1.
У зв`язку з виїздом позивачів на постійне місце проживання за кордон, виплата пенсій останнім була припинена з 23.02.2002р.
Постановою Залізничного районного суду м.Сімферополя АР Крим від 23.12.2013р. у справі за №122/23165/13-а, про визнання дій/бездіяльності незаконними i спонукання до вчинення дій, задоволено частково. Визнано дії УПФУ у м.Саки і Сакському районі АР Крим щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 13 листопада 2013р. протиправними та зобов`язано УПФУ у м.Саки та Сакському районі АР Крим поновити виплату пенсії позивачам з 13 листопада 2013р.. У решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 р. по справі №122/23165/13-а, вищевказану постанову змінено, та викладено абзаци третій та шостий у наступній редакції: “зобов`язано УПФУ у м.Саках та Сакському районі АР Крим відновити, провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_4 пенсію за віком на пільгових умовах в розмірі встановленому Законом України “Про загальнообов`язкове пенсійне державне страхування” від 09.07.2003р. №1058-IV за документами, які є в пенсійній справі та з урахуванням додатково наданих документів про страховий стаж, який не врахований у пенсійній справі, з нарахуванням відповідних надбавок і підвищень, передбачених діючим пенсійним законодавством на зазначений в заяві банківський рахунок, з 13.11.2013р., а також зобов`язано УПФУ у м.Саках та Сакському районі АР Крим відновити, провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_5 пенсії за віком на пільгових умовах в розмірі встановленому Законом України “Про загальнообов`язкове пенсійне державне страхування” від 09.07.2003р. №1058 IV за документами, які є в пенсійній справі та з урахуванням додатково наданих документів про страховий стаж, який не врахований у пенсійній справі, з нарахуванням відповідних надбавок, передбачених діючим пенсійним законодавством на зазначений в заяві банківський рахунок, з 13.11.2013р.”. У решті постанова залишена без змін.
З 01.08.2015р. позивачам повторно припинено виплати пенсій.
Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 14.06.2017р. у справі №653/845/17, що набрала законної сили 04.10.2017р., ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язано відновити виплату пенсії позивачам, у розмірах, згідно з нормами чинного законодавства України, провести індексацію та здійснити, передбачену Законом України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати”, починаючи з 01.08.2015р..
З 01.08.2015р. позивачі перебувають на пенсійному обліку та отримують пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у ГУПФУ.
Через припинення з 01.02.2021р. виплати пенсій, позивачі звернулись до суду втретє.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022р. у справі №540/7677/21 зобов`язано ГУПФУ відновити, зокрема, позивачам виплату пенсії за віком на підставі Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року №1058-ІУ з моменту припинення виплат - з 01.02.2021 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та виплачувати пенсію на визначений позивачами банківський рахунок в установі Ощадбанку.
На виконання вказаної постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду позивачам відновлено виплату пенсії за віком.
08.01.2023р. позивачі звернулись до ГУПФУ із заявами про перерахунок пенсій з 13.11.2013р. та доданими документами.
За принципом екстериторіальності, заяву ОСОБА_4 розглянуто ГУПФУ в Донецькій області, за результатом опрацювання якої прийнято рішення №965070152857 від 16.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії. Підставою для відмови є те, що надана до заяви архівна довідка від 06.11.2013р. №117-06/16 про заробітну плату за період з 1991 по 1996 роки потребує підтвердження первинними документами, згідно вимог частини першої статті 40 Закону України.
Заяву ОСОБА_5 , за принципом екстериторіальності розглянуто ГУПФУ в Закарпатській області, за результатом опрацювання якої, прийнято рішення №965070152858 від 08.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії. Підставою для відмови було ненадання заявницею до переліку документів доданих до заяви про перерахунок паспорту громадянина України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023р. у справі №420/3159/23 адміністративний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ГУПФУ в Херсонській області, ГУПФУ в Донецькій області, ГУПФУ в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУПФУ в Херсонській області щодо встановлення “особливостей” виплати пенсій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії “Не підлягає МП (місцевим перерахункам), непроведення на загальних підставах масових перерахунків пенсії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ в Донецькій області №965070152857 від 16.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_8 ..
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ у Закарпатській області №965070152858 від 08.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_9 ..
Зобов`язано ГУПФУ в Херсонській області провести з 13.11.2013 р., на загальних підставах, перерахунок та виплату пенсії позивачам, відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів наявних у пенсійних справах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно, з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, повного страхового стажу, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням раніше виплачених сум, з виплатою компенсації втрати доходу, на визначений позивачами банківський рахунок.          
В решті позовних вимог - відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023р. апеляційні скарги ГУПФУ в Донецькій області та ОСОБА_10 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023р. залишено без змін.
На виконання рішення суду від 01.05.2023р. у справі №420/3159/23, ГУПФУ в Херсонській області здійснено перерахунок пенсії позивачам з 13.11.2013р.
Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 07.11.2023р. пенсію ОСОБА_10 перераховано та зазначено особливості “Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду – 13.11.2013р. по довічно”. 
Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_10 , відповідач перерахував коефіцієнт заробітної плати за періоди роботи з 01.05.1991р. по 01.04.1996р. та з 01.07.2000р. по 30.06.2001р., який становить 1.16214, та застосував при перерахунку пенсії.
При первинному призначенні пенсії за віком ОСОБА_11 для розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення пенсії застосований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1.60286 за період роботи з 01.03.1990р. по 28.02.1992р..
Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 07.11.2023р. пенсію ОСОБА_5 перераховано та зазначено особливості “Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду”. 
Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_5 , відповідач перерахував коефіцієнт заробітної плати за періоди роботи з 01.05.1991р. по 01.04.1996р., який становить 1.08134, та застосував при перерахунку пенсії.
При первинному призначенні пенсії за віком ОСОБА_5 для розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення пенсії застосований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1.15505 за період роботи з 01.01.1994р. по 31.12.1995р.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено норми Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” щодо перерахунку та виплати пенсії позивачам, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, а також виплати компенсації втрати доходу у зв`язку з порушення строків виплати пенсії з 01.10.2017р. із застосуванням показників середньої заробітної плати в України за  2014, 2015 та 2016 роки.
Суд також зазначив, що дії пенсійного органу щодо нарахування, виплати пенсії та її складових позивачам у встановленому законом розмірі, починаючи з 13.11.2013р., а також невиплати компенсації втрати доходу у зв`язку з порушення строків виплати пенсії, є протиправними.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003, Законом України “Про пенсійне забезпечення”, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005р.
Статтею 1 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058-ІV) встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно ст.8 цього Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України “Про пенсійне забезпечення” - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.
Порядок призначення, перерахунку та виплати пенсії визначений Розділом VI Закону №1058-IV.
Частиною 1 ст.42 названого Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.
Відповідно до абз.1 ч.2 ст.42 Закону №1058-IV, крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку   починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня   заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої  призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не  менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.
На момент виникнення спірних правовідносин, вказана норма, викладена у наступній редакції, а саме для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Разом з цим, розділ XV Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” доповнено пунктом 4-3 згідно із Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій” №2148-VIII від 03.10.2017р., відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій”, з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України “Про Державний бюджет України на 2017 рік”, збільшений на 79 гривень.
Абзацами 2-4 ч.2, ч.3 ст.42 Закону №1058-IV передбачено, що показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням КМУ з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.
З системного аналізу наведених вище вимог пенсійного законодавства, та як вірно вказано судом першої інстанції, випливає, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, та у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 Закону №1058, при цьому, перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати.
З матеріалів справи вбачається, що при обчисленні заробітку для обчислення пенсії  позивачів, пенсійним органом застосовано середню заробітну плату за 2007 рік.
Надалі, відповідачем не здійснено перерахунку пенсії з 1 жовтня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, що є порушенням прав ОСОБА_4 та ОСОБА_12 ..
Вимога позивачів щодо визначення конкретних розмірів індексованих показників середньої заробітної плати не підлягає задоволенню, оскільки повноваження щодо перерахунку пенсії визначені Законом №1058-ІV належать пенсійному органу. Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пенсію.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 у справі №420/3159/23 визнано протиправними дії ГУПФУ щодо встановлення “особливостей” виплати пенсій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії “Не підлягає МП (місцевим перерахункам), непроведення на загальних підставах масових перерахунків пенсії позивачам, з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.
Визнано протиправними та скасовані рішення ГУПФУ в Донецькій області № 965070152857 від 16.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_4 , а також рішення ГУПФУ у Закарпатській області № 965070152858 від 08.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_9 ..
Зобов`язано ГУПФУ провести з 13.11.2013 р. на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії позивачам, відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів наявних у пенсійних справах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно, з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, повного страхового стажу, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням раніше виплачених сум, з виплатою компенсації втрати доходу, на визначений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 банківський рахунок.  
На виконання вказаного вище рішення суду, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_10 та ОСОБА_5 з 13.11.2013, однак пенсію перераховано з особливістю “Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду – 13.11.2013 по довічно”.
При цьому, матеріалами справи також встановлено, що ухвалою суду від 30.11.2023 у справі №420/3159/23, яка набрала законної сили, прийнято звіт відповідача про виконання рішення суду від 01.05.2023р. по справі №420/3159/23, зі змісту якої вбачається, що у визначений проміжок часу масові перерахунки не проводились, тому і пенсія позивачам визначена у твердому розмірі.
Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що зазначення у протоколах про перерахунок пенсії особливостей “Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.; призначення за рішенням суду – 13.11.2013 по довічно” не призвело до порушенням прав останніх.
Щодо застосування коефіцієнту заробітної плати 1.16214 при перерахунку пенсії ОСОБА_11 та коефіцієнту заробітної плати 1.08134 при перерахунку пенсії ОСОБА_13 суд зазначає наступне.
Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_4 , відповідач перерахував коефіцієнт заробітної плати за періоди роботи з 01.05.1991р. по 01.04.1996р. та з 01.07.2000р. по 30.06.2001р., який становить 1.16214, та застосував при перерахунку пенсії з 13.11.2013р..
При первинному призначенні пенсії за віком ОСОБА_11 для розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення пенсії застосований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1.60286 за період роботи з 01.03.1990р. по 28.02.1992р..
Згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_5 , відповідачем перераховано коефіцієнт заробітної плати за періоди роботи з 01.05.1991р. по 01.04.1996р., який становить 1.08134, та застосовано при перерахунку пенсії.
При первинному призначенні пенсії за віком ОСОБА_5 для розрахунку середньомісячного заробітку для обчислення пенсії застосований індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1.15505 за період роботи з 01.01.1994р. по 31.12.1995р.
Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023р. у справі №420/3159/23 зобов`язано ГУПФУ провести перерахунок пенсії з 13.11.2013р., з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, та відповідачем перераховано коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_10 та ОСОБА_5 з врахуванням періодів роботи з 01.05.1991р. по 01.04.1996р. та з 01.07.2000р. по 30.06.2001р. (щодо ОСОБА_10 ) та періоду роботи з 01.05.1991р. по 01.04.1996р.  (щодо ОСОБА_5 ).
Оскільки при перерахунку пенсії змінився період, за який враховуються заробітна плата, відповідно, зміні підлягав також і коефіцієнт заробітної плати.
Згідно ст. 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Матеріалами справи встановлено, що позивачі не зверталися до пенсійного органу із заявами про проведення перерахунку пенсії із застосуванням довідок про заробітну плату за період з 01.03.1990р. по 29.02.1992р. (щодо ОСОБА_1 ) та за період з 01.01.1994р. по 31.12.1995р. (щодо ОСОБА_2 ), а тому позовні вимоги щодо проведення перерахунку пенсії із застосуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати ОСОБА_10 – 1.60370 та ОСОБА_5 - 1.15505, задоволенню не підлягають.
Правовий статус дітей війни, основи їх соціального захисту, гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державна соціальна підтримка визначаються Законом України “Про соціальний захист дітей війни” від 18.11.2004р. №2195-IV.
Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.
Розділом 2 статті 6 Закону передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 5 квітня 2006 року №107 затверджено Порядок посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.
Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №530 від 28.05.2008 “Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян”, відповідно до якої виплата підвищення дітям війни становить з 22.05.2008р. - 48,10 грн, з 01.07.2008р. - 48,20 грн, з 01.10.2008р. - 49,80 грн.
Постановою КМУ від 28.12.2011р. №1381 “Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення” встановлено надбавку дитина війни у розмірі 66,43 грн.
Згідно закордонного паспорту позивача дата його народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 та станом на 2 вересня 1945 року вік позивач становив 3 роки 5 місяців.
З протоколу перерахунку пенсії від 07.11.2023р. вбачається, що ОСОБА_11 проводиться нарахування та виплата надбавки дитина війни у розмірі 66,43 грн, отже, як вірно вказано судом першої інстанції, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Щодо зобов`язання відповідача провести виплату перерахованої пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, апеляційний суд зазначає наступне.
Приписами статті 46 Закону №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки непроведення виплати пенсії позивачу відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, то перерахунок виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до приписів ч.2 ст.46 Закону 1058-IV.
Крім того, суд зазначає, що питання здійснення виплати пенсії на визначений позивачами банківський рахунок не є спірним, виплата пенсії проводиться на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі №540/7677/21 на визначений позивачами банківський рахунок, а тому права позивачів у цій частині не є порушеними.
Відтак, оскільки встановлено порушення дій з боку відповідача, та з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України, для повного захисту прав позивачів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо виходу за межі позовних вимог шляхом зобов`язання ГУПФУ провести з 13.11.2013р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з виплатою компенсації втрати доходу у зв`язку з порушення строків виплати пенсії та з 01.10.2017р. із застосуванням показників середньої заробітної плати в України за  2014, 2015 та 2016 роки, з врахуванням раніше виплачених сум.
Разом з цим, суд не застосовує вимоги положень ст.371 КАС України, оскільки в контексті спірних правовідносин, суд не вирішує питання про стягнення конкретно визначеного розміру суми пенсії, а лише зобов`язує відповідача вчинити дії щодо перерахунку пенсії, а тому відсутні підстави для звернення рішення до негайного виконання та, відповідно, встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі в порядку ч. 1 ст. 382 КАС України.
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційних скарг, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	А.В. Бойко    О.А. Шевчук