ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 червня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/182/23	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
В січні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо здійснення нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її максимальним розміром; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01.04.2019 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1073 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо здійснення нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 р., з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судовий збір у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) на користь ОСОБА_1 
23.03.2023 р. рішення набрало законної сили та 19.04.2023 р. по справі     видано виконавчі листи. 
08.05.2023 р. позивач звернувся із заявою  про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, в якій просив прийняти до розгляду заяву та постановити окрему ухвалу про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо неповного виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 рок, яке набрало законної сили 23.03.2023; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню статті 370 КАС України, виконати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. у повному обсязі, а саме здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 р. з урахуванням раніше виплачених сум та виплачувати довічно; встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області  строк для надання відповіді до суду про виконання вказівок постановленої ухвали; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. у визначений судом термін; відповідальним за виконання рішення  Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. визначити начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Ухвалою  Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року заяву ОСОБА_1  про визнання протиправними дій та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду  задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області  до 16.06.2023 р.  подати звіт про виконання судового рішення. При наданні звіту про виконання рішення суду доповісти з правовим обґрунтуванням, з якого розміру грошового забезпечення позивачу здійснено перерахунок пенсії по рішенню у справі № 400/182/23. У задоволенні решти вимог заяви  відмовлено.
13.06.2023 р. відповідачем подано звіт про виконання рішення суду з підтверджуючими документами, де зазначено, що пенсія позивачеві перерахована з 01.04.2019 р. без обмеження максимального розміру, у тому числі, у спірному періоді з 30.11.2020 р. по 20.02.2023 р.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 р. суд прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення суду.
11 березня 2024 р. позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з заявою про визнання протиправним дій, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, в якій просив прийняти до розгляду заяву та постановити окрему ухвалу про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невиконання з 01.03.2024 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р., яке набрало законної сили 23.03.2023; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню статті 370 КАС України, виконати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. у повному обсязі, а саме здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 р. з урахуванням раніше виплачених та виплачувати довічно; встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області строк для надання відповіді до суду про виконання вказівок постановленої ухвали; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. у визначений судом строк; відповідальним за виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. визначити начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. В обґрунтування заяви зазначає, що після ухвали суду від 17.05.2023 р. про зобов`язання подати звіт, відповідач почав виконувати рішення, пенсія нараховувалась без обмеження максимального розміру. У березні 2024 року позивач почав отримувати пенсію з обмеженням максимального розміру., в сумі 23610 грн. На запит позивача відповідач повідомив, що 24.02.2024 р. пенсійну виплату перераховано на виконання Постанови № 185. Розмір пенсії з 01.03.2024 р. склав 24895,29 грн. Тобто, відповідач після перерахунку пенсії на виконання Постанови № 185 самочинно припинив виконання рішення суду. Позивач вважає, що рішення суду, яким зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром повинно виконуватися, починаючи з 01.04.2019 р. і довічно.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду – відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин у справі, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, а саме: постановити окрему ухвалу про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо невиконання з 01.03.2024 Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. № 400/182/23, яке набрало законної сили 23.03.2023; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню статті 370 КАС України, виконати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. № 400/182/23 в повному обсязі, а саме здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 р. з урахуванням раніше виплачених сум, та виплачувати без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії (довічно); встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в
Миколаївській області строк для надання відповіді до суду про виконання вказівок постановленої ухвали; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. № 400/182/23 у визначений судом термін; відповідальним за виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. № 400/182/23 визначити начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Доводами апеляційної скарги зазначено, що з часу прийняття рішення у справі №400/182/23 пенсійне законодавство (Закон № 2262-ХІІ та Закон № 3668-VI) в частині, що стосується обмеження виплати пенсії максимальним розміром, змін не зазнавало. Зазначає, що висновки суду у справі № 400/182/23 щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром є обов`язковими не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням, включаючи подальші перерахунки пенсії. Апелянт зазначає, що він має "законне сподівання" отримувати пенсію без обмежень максимальним розміром, доки не будуть внесені зміни до Закону № 2262-ХП та Закону № 3668- VI, чи іншим законом буде змінено пенсійне законодавство. 
10 травня 2024 року до суду від представника відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Предметом розгляду в даній справі було обмеження максимального розміру пенсії позивача з 01.04.2019 р.
З листа відповідача від 08.03.2024 р., який доданий позивачем до заяви, судами встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 р. № 185 з 01.03.2024 р. позивачу встановлено підвищення (індексацію) на коефіцієнт збільшення, у межах максимального розміру пенсії. 24.02.2024 р. пенсійну виплату перераховано на виконання Постанови № 185 і розмір пенсії позивача з 01.03.2024 р. склав 24895,29 грн., з урахуванням обмеження максимального розміру до виплати становить 23610,00 грн.
Приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції зазначив, що ухвалення судом рішення вирішує лише спірні правовідносини, які стали підставою для звернення до суду. Проте, рішення суду не може гарантувати повний захист прав позивача на майбутнє у випадку зміни правовідносин.
З моменту ухвалення рішення суду у справі № 400/182/23 сталася зміна правового регулювання спірних правовідносин шляхом встановлення індексації пенсії з 01.03.2024 р., що в свою чергу, мало наслідком збільшення пенсії. Однак рішення у справі № 400/182/23 не може регулювати правовідносини, які виникли після його ухвалення.
З наданих позивачем пояснень вбачається, що між ним та пенсійним органом виник новий спір при проведенні перерахунку пенсії на виконання Постанови № 185 з 01.03.2024 р. Такий спір може бути вирішений адміністративним судом у випадку звернення позивача з відповідним позовом.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що відповідач не виконав рішення суду у справі № 400/182/23. Відтак, підстави для визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду відсутні.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України.
Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. 
Відповідно до ч.2 ст. 383 КАС України у такій заяві зазначаються:
1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;
2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;
5) номер адміністративної справи;
6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;
7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;
8) інформація про хід виконавчого провадження;
9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;
10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Згідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому  статтею 249  цього Кодексу. 
Апеляційний суд наголошує, що положення  ст.383 КАС України  мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок щодо його виконання.
Аналізуючи вищезазначені норми права, колегія зазначає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами  ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів  ст.383 КАС України  вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
Як свідчать обставини справи, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року було, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру з 01.04.2019 р., з урахуванням раніше виплачених сум.
ГУ ПФУ в Миколаївській області, на виконання даного судового рішення, 20.07.2023 провело перерахунок пенсії.
За таких обставин справи, слід констатувати, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року ГУ ПФУ в Миколаївській області було виконано.
Водночас, після виконання пенсійним органом судового рішення у даній справі Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 23 лютого 2024 р. № 185
«Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі — Постанова № 185).
Пунктом 1 Постанови № 185 установлено що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з  Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році” (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796. 
П.п. 1 п. 2 Постанови №185 установлено, що з 1 березня 2024 р. розміри пенсій, призначених відповідно до  статей 13,  21  і  36  Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до  пункту 2  постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та  пункту 2  постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений  пунктом 1  цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених  пунктом 3  цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Враховуючи ст. 2 Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” та розмір прожиткового мінімуму для осіб, які  втратили працездатність на 1 січня 2024 року, пенсійним органом визначено розмір пенсії до виплати позивачу з 01.03.2024 р. - 23610,00 грн. (а.с. 121-122). 
Таким чином, після виконання вказаного судового рішення пенсійним органом визначено розмір пенсії позивача з обмеженням десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, оскільки, на думку ГУ ПФУ в Миколаївській області, змінились обставини, які впливають на розмір пенсії позивача.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач у вказаній заяві не навів обставин та не надав доказів, які б свідчили про протиправність рішень, дій чи бездіяльності відповідача, вчинених на виконання рішення суду від 20.02.2023 року у справі №400/182/23, або порушення прав позивача, підтверджених цим рішенням суду.
Таким чином, звертаючись із заявою в порядку статті 383 КАС України, позивач обрав невірний спосіб захисту.
В даному випадку ОСОБА_1 у разі незгоди, на його думку, з розміром пенсії з 01.03.2024 року має право звернутися до адміністративного суду з позовом в передбаченому КАС України порядку.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України, а доводи апеляційної скарги не спростовують відповідний висновок суду.
Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р., заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик