ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року	Львів	Справа № 380/13708/23 пров. № А/857/4272/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В., 
суддів                                                                      Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
          
суддя у І інстанції                                                            Кисильова О.Й.,
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Львів,
дата складення повного тексту рішення                               15 січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – ГУ ПФУ в Одеській області) від 24.03.2023 №913260135931 про відмову у перерахунку (переведенні ) з пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 26.01.1993 по 15.07.2015;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області) призначити та виплатити ОСОБА_1 з 17.03.2023 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 17.03.2023 №37-13-01-10-21 та від 17.03.2023 № 38-13-01-10-21.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 у справі № 380/13708/23, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, вказаний позов було задоволено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.
Відтак, суд дійшов висновку, що на час звернення позивачки до ГУ ПФУ у Львівській області (17.03.2023) у неї були наявні всі умови, які необхідні для призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 З Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, а саме вона досягла 62 річного віку, набула понад 30 років страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця станом на 01.05.2016 становив понад 20 років.
Таким чином, відмова ГУ ПФУ в Одеській області в переведенні позивачки на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" є протиправною, а отже рішення від 24.03.2023 №913260135931 підлягає скасуванню.
Окрім того, судом встановлено, що звертаючись 17.03.2023 до пенсійного органу із заявою про перехід на пенсію згідно із Закону України "Про державну службу"№ 889-VIII, позивачка додала до заяви довідки за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, а саме: довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 17.03.2023 № 37-13-01-10-21, та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади держаної служби від 17.03.2023 № 38-13-01-10-21.
Беручи до уваги те, що позивачці вже була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області перевести з 17.03.2023 ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 17.03.2023 № 37-13-01-10-21 та від 17.03.2023 № 38-13-01-10-21, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, періоди роботи в органах державної податкової служби з 26.01.1993 по 15.07.2015.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі ГУ ПФУ у Львівській області просило скасувати рішення суду першої інстанції. У обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, у період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 24.07.2012 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, що не заперечується сторонами.
17.03.2023 позивачка звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перехід на пенсію за Законом України "Про державну службу".
За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви від 17.03.2023 про перехід на інший вид пенсії, визначене ГУ ПФУ в Одеській області.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.03.2023, ГУ ПФУ в Одеській області 24.03.2023 прийняло рішення № 913260135931, яким відмовило позивачці у переведенні на пенсію державного службовця, оскільки станом на 01.05.2016 заявниця не обіймала посаду державної служби та відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, відтак, право на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" № 889-VIII у ОСОБА_1 відсутнє.
Не погоджуючись із таким рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Статтею 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII (далі -Закон №889-VIII) визначені особливості стажу державної служби, а саме у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.
Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, у цьому випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).
Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.
Окрім цього, згідно з пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Відповідно до статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».
При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Згідно зі статтею 343 ПК України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу.
Приписами пункту 57 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що спеціальні звання податкової служби, встановлені цим Кодексом, присвоюються посадовим особам контролюючих органів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової та митної служби. Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Слід також зазначити, що спеціальним законом, який визначав статус Державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» №509-XII.
Цим законом визначено, що посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.
Отже, як Законом №889-VIII, так і нормами діючих до нього Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон №3723-ХІІ) і Закону №509-ХІІ та Порядку №283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.
Разом із тим, згідно з пунктом 9 Порядку присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №839 (далі - Порядок №839), посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
Тобто, наведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, у спірному випадку податкового органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.
З наведеного слідує, що в органах державної податкової служби присвоюються спеціальні звання, які прирівнюються до відповідного рангу державного службовця.
Також Верховний Суд України сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. 
Зокрема, у постанові від 08.10.2013 у справі №21-275а13 вказано, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723, Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ (чинного на час роботи позивача в податковому органі) дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723.
Аналогічний підхід застосування зазначених норм права висловлений і Верховним Судом у постанові від 03.07.2018 (справа №586/965/16-а).
Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому, період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно з відомостями трудової книжки позивачки, вона працювала на посадах: 
- 26.01.1993 Державна податкова інспекція МФ України по місту Стрий. Прийнята на посаду старшого державного податкового інспектора у відділ оподаткування державних підприємств, громадських організацій, підприємств з іноземними інвестиціями, колективних с/г підприємств та інших підприємств без відомчого підпорядкування; 
- 08.02.1993 переведена з посади старшого державного на посаду головного державного податкового інспектора у відділ оподаткування державних підприємств, громадських організацій, підприємств з іноземними інвестиціями, колективних сільськогосподарських підприємств та інших підприємств без відомчого підпорядкування;
- 01.10.1993 переведена на посаду начальника відділу зборів та стягнень податків з юридичних осіб;
- 01.02.1994 присвоєно персональне звання інспектор податкової службами І-го рангу;
- 27.04.1994 прийняла Присягу державного службовця;
- 11.06.1996 переведена на конкурсній основі на посаду заступника начальника інспекції начальника управління зборів і стягнень;
- 26.11.1996 у зв`язку із ліквідацією Державної податкової інспекції у м. Стрий і утворення Державної податкової інспекції по м. Стрий переведена на конкурсній основі на посаду начальника управління зборів та стягнень податків з юридичних собі;
- 25.12.1996 у зв`язку з ліквідацією Державної податкової інспекції по м. Стрий і утворення Стрийська ДПА переведена на конкурсній основі на посаду начальника управління справ справляння податків з юридичних осіб;
- 16.02.1998 Стрийська державна податкова адміністрація перейменована в Стрийську об`єднану податкову інспекцію;
- 01.03.1999 переведена на посаду ТВОз/начальника інспекції начальника управління прямих і непрямих податків з юридичних осіб;
- 03.12.2001 призначена на посаду заступника начальника Стрийської ОДПУ;
- 10.08.2004 переведена на посаду начальника відділу прямих податків;
- 18.10.2005 у зв`язку із структурними змінами переведена на посаду начальника відділу податку на прибуток та інших податків і зборів;
- 30.12.2005 переведена на посаду заступника начальника відділу оподаткування юридичних осіб;
- 06.04.2006 у зв`язку із реорганізацією Стрийської ДДПУ і утворенням ДПУ у Стрийському районі звільнена в порядку переведення згідно з п. 5 ст. 35 КЗпП України;
- 07.04.2005 прийнята в порядку переведення на посаду ВО начальника відділу зав`язків з громадськістю засобами масової інформації та масово-роз`яснювальної роботи;
- 01.06.2006 призначена на посаду начальника відділу зав`язків із громадськістю засобами масової інформації та масово-роз`яснювальної роботи;
- 25.12.2006 відділ зав`язків з громадськістю засобами масової інформації та масово-роз`яснювальної роботи перейменовано у відділ масово-роз`яснювальної роботи та звернень громадян;
- 16.03.2012 у зв`язку із реорганізацією в порядку перетворення ДПУ у Стрийському районі Львівської області та утворення ДПУ у Стрийському районі Львівської області Державної податкової служби переведена на посаду начальника управління податкового контролю;
- 14.06.2012 звільнена з роботи в порядку переведення в ДПУ у Сколівському районі Львівської області ДПС по пункту 5 статті 36 Кодексу Законів про працю України;
-15.06.2012 призначена в порядку переведення на посаду заступника начальника ДПУ у Сколівському районі Львівської області Державної податкової служби;
- 20.12.2012 присвоєно спеціальне звання "Радник податкової служби І рангу";
- 15.07.2015 звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію згідно із ст. 38 КЗпП України.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що період роботи позивачки в органах державної податкової служби з 26.01.1993 по 15.07.2015 зараховується до стажу державної служби, а тому дії пенсійного органу щодо відмови зарахувати до стажу державної служби позивачки такий період її роботи є протиправними, та наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби позивачки вказаний період роботи.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 досягла необхідного пенсійного віку та має стаж на посаді державної служби понад 20 років, а відтак набула право на пенсію державного службовця за віком на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ, у зв`язку із чим апеляційний погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області.
У той же час, предметом апеляційного перегляду в межах доводів і вимог апеляційної скарги є питання можливості при переведені на пенсію за віком згідно із Законом № 3723-XII та Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII врахування довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, необхідних для розрахунку такої пенсії.
У справі, яка розглядається, спір виник щодо права позивачки на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у сукупності із пунктом 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за позивачкою.
Разом із тимс, вимоги позивачки зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області обрахувати їй пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, з урахуванням заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної в довідках від 17.03.2023 №37-13-01-10-21 та від 17.03.2023 № 38-13-01-10-21, є передчасним, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, що наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, така вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12.09.2023 при розгляді справи №560/8328/22, який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення цього спору.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у справі, що розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачкою заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Одеській області, рішенням якого ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". Тому дії зобов`язального характеру щодо зарахування до стажу роботи позивачки періоду роботи в органах державної податкової служби з 26.01.1993 по 15.07.2015 та переведення її з 17.03.2023 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що відмовив позивачці у такому переведенні, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Одеській області.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.02.2024 при розгляді справи № 500/1216/23, який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення цього спору.
За правилами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та допустив невідповідність висновків, викладених у його судовому рішенні, таким обставинам. Відтак, апеляційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області слід задовольнити частково, скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у частині зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області перевести з 17.03.2023 ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 17.03.2023 № 37-13-01-10-21 та від 17.03.2023 № 38-13-01-10-21, та такі вимоги задовольнити частково. 

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року у справі № 380/13708/23 скасувати у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести з 17.03.2023 ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 17.03.2023 № 37-13-01-10-21 та від 17.03.2023 № 38-13-01-10-21, та такі вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи в органах державної податкової служби з 26.01.1993 по 15.07.2015 та перевести з 17.03.2023 ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк