ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року	Львів	Справа № 300/923/21 пров. № А/857/6730/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Качмара В.Я., Курильця А.Р.,
за участю секретаря судового засідання:     Гранат В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року, головуючий суддя – Чуприна О.В., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУПФУ в Івано-Франківській області, в якому просила визнати протиправним і скасувати рішення від 10.11.2020 року за №2701 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з 11.06.2020 року з урахуванням періоду роботи з 01.12.1995 року по 31.01.2001 року до стажу роботи за списком №2.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.11.2020 року за №2701 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2, період роботи з 01.12.1995 року по 31.01.2001 року у Відкритому акціонерному товаристві "Оріана"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 03.11.2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачені судові витрати по оплаті правничої допомоги в загальному розмірі 5 600 (п`ять тисяч шістсот гривень) 00 копійок.
Не погоджуючись з вищезазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ГУПФУ в Івано-Франківській області оскаржили його в апеляційному порядку, які, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просять суд апеляційної інстанції: позивач – змінити судове рішення в частині розміру стягнутих судових витрат; відповідач – скасувати додаткове рішення у справі, та прийняти нове, яким в задоволенні заяви відмовити.
Свою апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивує тим, що  адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, відтак понесені судові витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі.
ГУПФУ в Івано-Франківській області свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що предмет спору в даній справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність процесуальних документів не є значним.
В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги відповідача заперечив, вважає оскаржене рішення суду незаконним та повністю підтримав доводи, зазначені у поданій апеляційній скарзі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України    судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України).
Як передбачено ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі “Баришевський проти України”, від 10 грудня 2009 року у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12 жовтня 2006 року у справі “Двойних проти України”, від 30 березня 2004 року у справі “Меріт проти України”, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
З матеріалів справи слідує, що обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, представник позивача подав суду: договір про надання правової допомоги від 01.03.2021 року, додаткову угоду №1 від 12.05.2021 року до вказаного Договору про надання правової допомоги з детальним описом робіт, виконаних адвокатом Шевченко Н.П. по справі №300/923/21, акт прийому-передачі послуг від 14.05.2021 року до договору про надання правової допомоги від 01.03.2021 року.
Факт оплати позивачем послуг (фактичного понесення витрат) за надання правничої допомоги адвокатом Шевченко Наталією Павлівною в розмірі 7 000,00 гривень, підтверджується долученою до письмових пояснень квитанцією №499409 від 14.05.2021 року.
За даними перелічених доказів позивачу надано професійну правничу допомогу за обсягом послуг: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції "0,5 годин" – 375,00 гривень (пункт 1); вивчення та правовий аналіз доказів по справі "1,5 годин" – 1 175,00 гривень (пункт 2); вивчення та правовий аналіз судової практики в аналогічних спорах щодо застосування норм пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" "1,2 годин" – 1 000,00 гривень (пункт 3); підготовка адміністративного позову та додатків до нього згідно з вимогами статей 94, 160 КАС України на 22 аркушах "6 годин" – 4 500,00 гривень (пункт 4).
Беручи до уваги зміст виконаних робіт (наданих послуг), колегія суддів дійшла про те, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є співмірними із складністю справи та наданими послугами, обсягом наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони.
Відтак, враховуючи, що Восьмим апеляційним адміністративним судом 11 квітня 2024 року прийнято постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, який належить стягнути на користь позивача з відповідача повинен становити 7 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції частково відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про стягнення судових витрат на правничу допомогу в повному обсязі. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково, додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі №300/923/21 – скасувати та прийняти нову постанову.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по оплаті правничої допомоги в загальному розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	А. Р. Курилець  	

Повний текст постанови складено 11.04.2024 року.