УХВАЛА
 
13 травня 2024 року                    
м. Київ
 
справа № 522/6062/19
провадження № 61-4701ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Островська Лілії Людвигівни, на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Рубінчик Людмила Олександрівна, про визнання договору дарування удаваним правочином та переведення прав і обов`язків покупця, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до                    ОСОБА_2 , Одеської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Рубінчик Л. О., про визнання договору дарування удаваним правочином та переведення прав і обов`язків покупця. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано договір дарування 273/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , укладений 29 вересня 2018 року ОСОБА_3 , що діяв від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , та посвідчений 29 вересня 2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Л. О., зареєстрований в реєстрі за № 1154, удаваним правочином, а саме договором купівлі-продажу, укладеним за ціну 170 000 грн. 
Переведено права і обов`язки покупця на ОСОБА_1 на 273/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , вартість якої згідно звіту про оцінку, виконаного 19 серпня 2019 року ТОВ «КВОЛІТІ ГРУП» становить 170 000 грн, що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 29 вересня 2018 року. 
Застосовано наслідки недійсності правочину, скасувавши реєстрацію права власності на 273/1000 частин квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та зареєструвати право власності на вказану частину квартири на ОСОБА_1 .
Постановою Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
29 березня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє                                  представник - адвокат Островська Л. Л., через засоби поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року в указаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, надання копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.   
 
У квітні 2024 року до Верховного Суду, через систему «Електронний суд», надійшла копія касаційної скарги ОСОБА_1 та заяви про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.    
 
Недоліки касаційної скарги заявником усунуто. 
 
В касаційній скарзі заявник посилається на підставу касаційного оскарження, визначені пунктами 1,4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. 
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Системний аналіз частини першої статті 436 ЦПК України дає підстави вважати, що зупинення виконання оскаржуваного судового рішення застосовується у випадку, якщо судове рішення підлягає примусовому виконанню, й зупинення дії судового рішення, якщо рішення не передбачає примусового виконання.
 
Зі змісту оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції вбачається, що узадоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, отже вказане рішення не підлягає примусовому виконанню та будь-яких обов`язків по суті цього спору на учасників справи суд не покладав.   
 
Слід зазначити про те, що зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, що передбачено статтями 394, 436 ЦПК України не є тотожним інституту забезпечення позову у цивільному процесі. 
 
Таким чином, підстави для задоволення клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року відсутні.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою         ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Островська Лілії Людвигівни, на постанову Одеського апеляційного суду                        від 27 лютого 2024 року.
Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу                            № 522/6062/19 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Рубінчик Людмила Олександрівна, про визнання договору дарування удаваним правочином та переведення прав і обов`язків покупця.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Островська Лілії Людвигівни, про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров
 
А. І. Грушицький
 
                                                                                                                            І. В. Литвиненко