Справа № 149/3440/23
Провадження № 22-ц/801/1163/2024
Категорія: 48
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вергелес В. О.
Доповідач:Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,
суддів Міхасішина І. В., Матківської М. В.,
з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Тамара Володимирівна, на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Вергелеса В. О. в залі суду в м. Хмільнику Вінницької області,
у цивільній справі № 149/3440/23 за позовом  ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Лавренчука Андрія Сергійовича, до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:
Короткий зміст вимог
У жовтні 2023 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник – адвокат Лавренчук Андрій Сергійович, звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. 
Свої вимоги мотивував тим, що йому згідно свідоцтва про право власності від 27.02.2008, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими у АДРЕСА_1 .
У вересні 2020 року відповідач отримав від дружини позивача, ОСОБА_3 авансом 20 000 гривень за виконання робіт, а саме виконання ремонтних робіт покрівлі (даху) будинку, належного позивачу. Вартість усієї роботи, пов`язаної із перекриттям даху у будинку позивача, відповідач визначив в розмірі 60 000 гривень. У жовтні 2020 року після закінчення ремонтних робіт, дружина позивача передала відповідачу решту коштів в розмірі 40 000 гривень.
Однак, після закінчення перекриття даху у будинку позивача, приблизно восени 2020 року, коли пішов дощ, будинок почало заливати, вода текла по комину, по стінах, стелі. Позивач та його дружина неодноразово телефонували відповідачу, приїжджали до нього додому, однак він недоліків не усунув, посилаючись на те, що все зробив належним чином, поїхав в м. Київ, де в нього були аналогічні замовлення. Один раз, після переконливих прохань дружини позивача, відповідач приїхав, була сонячна погода, тому дах не протікав, відповідач поїхав, нічого не зробивши.
Зрозумівши, що відповідач не усуватиме недоліки роботи, позивач із дружиною розпочали шукати майстрів, які б могли переробити дах, однак ніхто не погоджувався.
Дружина позивача неодноразово зверталась до поліції, міської ради по допомогу, у зв`язку з чим представники міської ради в травні 2021 року обстежували дах та склали відповідний акт огляду від 31.05.2021. До обстеження, ніякі роботи по ремонту даху, крім як відповідачем ніким не проводились.
Листом №3-376/01 від 02.06.2021 року, виконавчим комітетом Хмільницької міської ради Вінницької області, повідомлено, що фахівці управління містобудування та архітектури Хмільницької міської ради, які виїздили для огляду стану даху, підтвердили наявність дефектів даху, які стали наслідком недотримання технології проведення покрівельних робіт.
Вже після обстеження, в серпні 2021 року вони знайшли майстра, який переробив комин у будинку.
Позивач посилається на висновок експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/102-22/1007-БТ від 19.10.2022 року у справі №149/2702/21, з якого вбачається, що об`єм та вартість робіт по усуненню допущених недоліків будівельних робіт по улаштуванню покриття (даху) житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , станом на момент проведення експертизи становить 359 294 грн.
З урахування викладеного, вважає, що майнова шкода, завдана неналежним виконанням будівельних робіт під час улаштування покриття (даху) житлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , станом на час проведення експертизи становить 321 547,04 гривень, яку просить стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 321547,04 гривень.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що у даному випадку має місце деліктна відповідальність (позадоговірна), оскільки між позивачем та відповідачем договірні відносини не виникли, проте цивільні права та обов`язки у сторін виникли внаслідок заподіяння шкоди відповідачем позивачу, що проявилось і неякісному проведенні перекриття даху у будинку, належному позивачу, і саме допущеними при цьому ОСОБА_1 недоліками та порушеннями, позивачу ОСОБА_2 заподіяна майнова у розмірі 321 547,04 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У квітні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Т. В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим ним обставинам справи, просить рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди – відмовити, а провадження у справі – закрити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 22 квітня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий – суддя Войтко Ю. Б., судді: Матківська М. В., Міхасішин І. В.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2024 відкрито апеляційне провадження у цій справі та надано позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, витребувано матеріали справи з місцевого суду.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду 11 червня 2024 року о 11:20 год. з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи та у заявах по суті справи відповідач заперечував проти застосування до виниклих правовідносин норми ст. 1166 ЦК України, оскільки між сторонами виникли договірні зобов`язання на підставі усного договору підряду на здійснення ремонтних робіт покрівлі (даху) будинку, належному позивачу, що виключає позадоговірну відповідальність. До позову було додано копію постанови Вінницького апеляційного суду від 02.05.2023 у справі № 149/2702/21, а також копії Висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/102- 22/1007-БТ від 19.10.2022 року у тій справі та Акту огляду даху будинку за адресою АДРЕСА_1 від 31.05.2021, що були предметом розгляду справи № 149/2702/21 за аналогічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору підряду та відшкодування збитків. Позов виник з тих саме правовідносин, що відбулися між сторонами з приводу ремонту даху будинку, який на праві власності належить позивачеві. 
Зауважує, що в постанові Вінницького апеляційного суду від 02.05.2023 у справі № 149/2702/21 судом «встановлено і не оспорюється сторонами, що між ними в серпні 2020 року було укладено в усній формі договір підряду, за яким відповідач зобов`язався виконати роботу по ремонту вказаного будинку, а позивач зобов`язалась таку роботу прийняти та оплатити».
Отже рішенням, яке набуло законної сили, встановлено та не мало доказуватись у справі, рішення по якій оскаржується, що збитки були спричинені майну позивача відповідачем ОСОБА_4 (за умов доведеності) при виконанні ним будівельних робіт за усним договором підряду.
За таких обставин вважає, що правовими наслідками пред`явленого позову є закриття провадження у справі, в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки як і у справі № 149/2702/21 так і у цій, рішення по якій оскаржується, позивач просив суд застосувати наслідки неякісних ремонтних робіт, здійснених відповідачем на тому самому об`єкті шляхом стягнення збитків/відшкодування шкоди. 
На переконання скаржника, оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, так як позивачем не було доведено наявності у діях відповідача складу цивільного правопорушення, а відтак, підстав для задоволення позову. Водночас, спір між сторонами виник із зобов`язальних правовідносин (які хоча й відбулися між відповідачем як підрядником та замовником в особі дружини позивача, але щодо його майна та, відповідно, у його інтересах, принаймні не встановлено, що проти його волі) що витікають із договору підряду виконання ремонтних робіт, а не з приводу позадоговірного спричинення шкоди.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
30 квітня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
В заперечення проти апеляційної скарги зазначає, що у позивача ОСОБА_2 виникли правовідносини із ОСОБА_1 внаслідок заподіяння майнової (матеріальної) шкоди майну власника (позадоговірні відносини), а не із договору підряду, як намагається викласти відповідач.
Вказує, що у даному випадку має місце деліктна відповідальність (позадоговірна), оскільки між позивачем та відповідачем договірні відносини не виникли, проте цивільні права та обов`язки у сторін виникли внаслідок заподіяння шкоди відповідачем позивачу, що проявилось і неякісному проведенні перекриття даху у будинку, належному позивачу. 
Отже вважає, що відсутні обставини, які б давали підстави для закриття провадження у справі, передбачені ст. 186, 255 ЦПК України.

Позиція учасників справи у судовому засіданні
ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ткаченко Т. В. апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав, а також надали відповідні пояснення.
ОСОБА_2  та його представник – адвокат Лавренчук А. С. заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 27.02.2008, виданого виконкомом Хмільницької міської ради на підставі рішення виконкому Хмільницької міської ради від 31.01.2008 № 64, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими у АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с.15).
У вересні 2020 року відповідач отримав від дружини позивача – ОСОБА_3 , авансом 20 000 гривень за виконання робіт, а саме виконання ремонтних робіт покрівлі (даху) будинку, належному позивачу. Вартість усієї роботи, пов`язаної із перекриттям даху у будинку позивача, відповідач визначив в розмірі 60 000 гривень. У жовтні 2020 року після закінчення ремонтних робіт, дружина позивача ОСОБА_3 передала відповідачу решту коштів в розмірі 40 000 гривень.
Вказані обставини сторонами визнаються, не заперечуються та підтверджуються також копією розписки від вересня 2020 року (а.с.16).
Як вбачається з Акту огляду даху будинку за адресою АДРЕСА_1 від 31.05.2021 року, ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до Хмільницької міської ради на осіб, які провели неякісний ремонт покрівлі будинку (заміну шиферної покрівлі на метало черепичну) внаслідок чого покрівля протікає під час опадів (а.с.18).
Відповідно до Акту огляду даху будинку за адресою АДРЕСА_1 від 31.05.2021, за дорученням міського голови посадові особи управління містобудування та архітектури Хмільницької міської ради провели огляд покрівлі зазначеного житлового будинку.
При огляді покрівлі виявлено, що ремонт проведено із грубим порушенням технологічних вимог до такого виду робіт, зокрема було виявлено: що металопрофіль («металочерепиця») кріпилася в деяких місцях до старих лат, на яких раніше лежав шифер, відповідно не здійснювалось вирівнювання крокв і лат для надійного кріплення металочерепиці; не дотримано технології влаштування покрівлі, в частині черговості встановлення елементів (плівка гідробар`єру, контррейка, лати, металочерепиця); кріпильні саморізи на металочерепиці встановлено в хаотичному порядку (згідно вимог повинні бути встановлені під хвилею металочерепиці); випуск металочерепиці під ринву здійснено нерівномірно; стикування листів металочерепиці в місцях т.з. «зламів» даху здійснено із порушенням будівельних норм – щілини в деяких місцях досягають 5-10 см; неправильно зроблено обрешітку та кріплення покрівельних елементів, що забезпечують водовідведення від димаря та вентиляційних каналів, внаслідок чого по цій конструкції стікають атмосферні опади і руйнується стеля.
Висновок: роботи проведено неякісно, з грубим порушенням технології влаштування покрівлі. Для усунення недоліків необхідно демонтувати частину покрівельних елементів та виконувати їх монтаж відповідно до технології влаштування покрівлі, заново виконати примикання димаря. Це потребує значних матеріальних затрат. Фотофіксація додається (а.с.18-21).
З листа №3-480/02 від 02.08.2021 виконком Хмільницької міської ради Вінницької області, вбачається, що в ході розгляду звернення ОСОБА_3 встановлено, що виконавцем покрівельних робіт являється ОСОБА_1 , житель с. Пустовіти проживаючий по АДРЕСА_2 . При спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 по мобільному телефону НОМЕР_1 останній повідомив, що дійсно в 2020 році перекривав дах будинку та виконаною роботою ОСОБА_3 була задоволена. В 2021 році ОСОБА_3 почала телефонувати до нього та казати, що він накрив дах неправильно, на що він відповів, що робота виконана правильно та чому протікає дах йому невідомо (а.с.22).
Із висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-22/1007-БТ від 19.10.2022, проведеного при розгляді судом справи №149/2702/21, яка досліджувалася в судовому засіданні, вбачається, що в ході проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що при улаштуванні покриття (даху) житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 візуально спостерігаються роботи які виконані неналежним чином а саме: порушена технологія улаштування обрешітки покрівлі (даху); не належним чином улаштована обрешітка покрівлі (даху); не дотримана технологія улаштування металочерепиці та її закріплення.
Технологія улаштування не дозволяє при вищевикладених недоліках часткову заміну будівельного матеріалу та виконання робіт, у зв`язку з чим потребує виконання будівельних робіт з повною заміною будівельного матеріалу.
Об`єм та вартість робіт по усуненню допущених недоліків будівельних робіт по улаштуванню покриття (даху) житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , станом на момент проведення експертизи становить 359 294 гривень.
Майнова шкода, завдана неналежним виконанням будівельних робіт під час улаштування покриття (даху) житлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , станом на момент проведення експертизи становить 321 547,04 гривень (а.с.23-36).
Під час розгляду справи свідок ОСОБА_6 надав пояснення, що у червні 2021 року на прохання жінки ОСОБА_3 відремонтувати дах будинку, зокрема вчепити ринви і щось зробити з комином, так як протікала вода, він та його бригада виконували певні роботи в АДРЕСА_1 . Під час роботи саму покрівлю не зачіпали, лише підняли знизу листи металочерепиці. Бачили, що водобар`єр зроблений неправильно. Під час виконання робіт жінка висловлювала невдоволення тими, хто робив ремонт даху.

Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 27.02.2008, виданого виконкомом Хмільницької міської ради на підставі рішення виконкому Хмільницької міської ради від 31.01.2008 № 64, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими у АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подружжям й проживали в будинку, дах якого був старий та потребував ремонту. Подружжя шукали майстрів і їм порадили відповідача ОСОБА_1 , який займається ремонтом покрівлі і погодився провести такий ремонт. Після усної домовленості щодо проведення ремонту, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 20 000 грн., а по закінченню робіт ще 40 000 грн. Після перекриття даху, коли пішов дощ, будинок почало заливати. Відповідач на претензії ОСОБА_7 не реагував, а тому подружжя розпочали шукати майстрів, які б могли переробити дах. З часом було встановлено, що ремонт проведено із порушенням технологічних вимог до такого виду робіт.
У справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про захист прав споживача шляхом розірвання договору підряду, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди (а. с. 37-45) встановлено, що правовідносини, які виникли між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем регулюються нормами ЦК України щодо договору підряду.
Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (Постанова ВП ВС від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17).
У абзаці 1 частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Зокрема, це ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Тлумачення пункту 3 статті 3, статті 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових. Зокрема, свобода укладання договору; у виборі контрагента, виду договору, визначенні умов договору, форми договору. При реалізації принципу свободи договору слід враховувати вимоги ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. Тобто законодавець, закріплюючи принцип свободи договору, встановив і його обмеження. Причому останні є одночасно й межами саморегулювання.
Враховуючи наведене, встановлені обставини у справі щодо укладення усного договору підряду з відповідачем ОСОБА_1 , а саме - волевиявлення позивача та укладення договору підряду за спільною згодою подружжя, апеляційний суд вважає, що позивач ОСОБА_2 є стороною такого договору - замовником, а не третьою особою, на користь якої, як власника майна, було укладено договір підряду. При цьому отримання відповідачем грошових коштів від ОСОБА_3 не є визначальною обставиною укладення останньою договору підряду з підрядником одноосібно.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 звертає увагу на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків.
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших).
У частині першій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 525 ЦК України).
З урахуванням встановлених судом обставин та аналізу наведених норм законодавства вбачається, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 виникли договірні зобов`язання щодо виконання ремонтних робіт покрівлі (даху) будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частин першої, другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Положеннями частини першої-третьої статті 858 ЦК України передбачено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.
Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.
Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
Отже, договірна відповідальність підрядника у зобов`язаннях визначається через сукупність заходів впливу на нього, що проявляється у застосуванні до останнього додаткових обтяжень, пов`язаних із невиконанням чи/або неналежним виконанням ним умов договору.
В ЦК України міститься визначення поняття збитків, яке і покладається в основу дослідження його змісту. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Застосування цього способу захисту проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК), так і позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.
ОСОБА_2 , як власник майна, звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завдану його майну, посилаючись на деліктну відповідальність ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю між сторонами договірних відносин.
Проте враховуючи обставини даної справи та за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо відшкодування матеріальної шкоди мають договірний характер та передбачають спеціальний порядок відповідальності підрядника за неналежну якість роботи, вимога про стягнення шкоди з деліктних зобов`язань не може бути розцінена судами як належний спосіб захисту. 
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції
За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача належить стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3 858 грн 56 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаченко Тамара Володимирівна, задовольнити частково.
Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) 3 858 (три тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 56 коп. судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14 червня 2024 року.

Головуючий                                                         Ю. Б. Войтко

Судді:                                                                 І. В. Міхасішин

                                                                       М. В. Матківська