ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 521/1052/21
провадження № 61-7222св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Сімоненком Русланом Олександровичем , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 грудня 2021 року у складі судді Мирончук Н. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 16 березня 2023 року у складі колегії суддів: Заїкіна А. П., Погорєлової С. О., Таварткіладзе О. М.,
 
Історія справи                                                    
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
 
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом є чоловік померлої - ОСОБА_2 (відповідач у справі) та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Визначений законом України строк для прийняття спадщини був пропущений ним у зв`язку з тим, що він є іноземцем, а саме громадянином Республіки Молдова, не був обізнаний про строки для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса.
 
Крім того, у позивача не було офіційної можливості звернутись до органів нотаріату, у зв`язку з тим, що він здійснив в`їзд на територію України законним шляхом до прийняття 11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України постанови "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", якою з 12 березня 2020 року в Україні встановлено карантин. Дію карантину було продовжено на всій території України.
 
Посилаючись на вищевказане, позивач зазначив, що не мав можливості виїхати за межі України і продовжував знаходитись в м. Одеса. На сьогоднішній день позивачу продовжено строк перебування в Україні.
 
Крім зазначеного, позивач вказав, що в період з серпня 2020 року по січень 2021 року він не міг фізично звернутись до нотаріуса у зв`язку із хворобою.
 
Після одужання та легалізації перебування на території України, позивач 22 січня 2021 року звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Місік О. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
 
Листом № 6/02-14 від 22 січня 2021 року нотаріус повідомив про пропуск ним строку звернення із заявою про прийняття спадщини та запропонував звернутися до суду. 
 
На підставі викладеного просив:
 
надати ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з дня набрання судовим рішеннм законної сили.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції 
 
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 червня 2021 року заяву ОСОБА_7 про залучення його співвідповідачем у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задоволено. Залучено до участі у цивільній справі № 521/1052/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якості співвідповідача ОСОБА_7 .
 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31 грудня 2021 року у задоволенні позову    ОСОБА_1 до   ОСОБА_2 , ОСОБА_5  про надання додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті     ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили, відмовлено повністю.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у наданій суду ксерокопії виписки з медичної карти хворого, друкованим текстом вказано, що ОСОБА_8 , дата народження якого:  ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , місце роботи не вказано, у стаціонарі надходження 02 серпня 20, виписки або смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4. У графі 7 цієї ксерокопії виписки: «Короткий анамнез» друкованим текстом вказано, що 02 серпня 2020 року пацієнт звернувся «за мед. доп.» та зроблений висновок про лікування, зазначені лікарські засоби, «Лікуючий лікар» і рукописним текстом: «ОСОБА_10» та присутній підпис. Внизу тексту Виписки справа присутній друкований текст: «ІНФОРМАЦІЯ_4» та нанесено відбиток круглої печатки, на якій вказано: « ОСОБА_9 » та в центральній частині цієї печатки нанесено текст «ЛІКАР»; зверху аркушу Виписки зліва нанесено відбиток штампу, на якому вказано: «ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Діагностичний центр «Євромедікал» м. Одеса вул. Ніжинська, 58 Ідентифікаційний код юр . особи: 40136694 тел.0800339727»; на першій та другій сторінці внизу під надрукованим текстом нанесено відбиток печатки у вигляді трикутника, на якій вказано: «ТОВ «ДЦ «Євромедікал» Код юр.особи: 40136694 тел.0800339727», в центральній частині цієї печатки нанесено текст «ДЛЯ ДОВІДОК».
 
Будучи опитаним, у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_8  заявив, що його брат, позивач у справі, проживає в м. Одесі, ніде не лікувався, вони у цей час їздили з ним на рибалку.
 
У відповідності до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ «Діагностичний центр «Євромедікал», код ЄДРПОУ 40136694, знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Ніжинська, 58.
 
По інформації з ЄДРПОУ, ТОВ "ДЦ "ЄВРОМЕДІКАЛ", КОД ЄДРПОУ 40136694 зареєстровано 24 листопада 2015 року.
 
З відкритих джерел мережі інтернет, встановлено, що Управління виконавчої дирекції Фонду Соціального Стахування України у Запорізькій області 25 лютого 2021 року опублікувало звернення: «До уваги страхувальників! Інформація про фальсифіковані лікарняні!», в якій вказано, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, юридична адреса ТОВ «Діагностичний центр «Євромедікал», код ЄДРПОУ 40136694, знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Ніжинська, 58 (але за цією адресою така юридична особа відсутня). В Департаменті охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації, ТОВ «Діагностичний центр «Євромедікал», як медичний заклад, невідомий, листки непрацездатності не видає.
 
Крім того, згідно до загальновідомих джерел програми «Google», вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться чотирьохповерховий житловий будинок - памятник архітектури.
 
За таких обставин суд критично відноситься до вказаного позивачем в судовому засіданні про те, що він був в лікарні в АДРЕСА_3 на стаціонарному лікуванні десь місяців чотири чи п`ять та ця лікарня знаходиться в трьохповерховому будинку і він в цій лікарні проходив лікування на першому поверсі лікарні з діагнозом сердечна недостатність та виписався звідти в січні місяці 2021.
 
Суд не прийняв до уваги вказане позивачем у його позові до суду, що в період з серпня 2020 року по січень 2021 року він не міг фізично звернутись до нотаріуса у зв`язку із хворобою, довідку про що, ним буде надано суду до підготовчого провадження.
 
Також, суд не погодився з заявою позивача щодо легалізації перебування його на території України, оскільки вказане спростовується його ж поясненнями в судовому засіданні, які зафіксовано на технічний пристрій звукозапису «Камертон», де позивач пояснив, що має паспорт Республіки Молдова та зареєстрований в Молдові, але з дитинства проживає в АДРЕСА_2 , в будинку дружини, з якою має двох дітей, офіційно він ніде не працює, але не офіційно займається в м. Одесі перевозками меблів, шкафів.
 
Крім того, суд не погодився з посиланням позивача на те, що у нього не було офіційної можливості звернутись до органів нотаріату, у зв`язку з тим, що він здійснив в`їзд на територію України до прийняття 11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України постанови "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", якою з 12 березня 2020 року в Україні встановлено карантин, та, що і з цих причин, він не мав можливості виїхати за межі України і продовжував знаходитись в Одесі, оскільки вказане, по-перше, спростовується наданою позивачем до суду ксерокопією аркушів: 30-31 його паспорту, долученого позивачем ОСОБА_1 до позову, з яких вбачається, що останній перетин кордону позивачем ОСОБА_1 було здійснено 21 березня 2017 року.
 
Окрім того, суд не погодився з заявою позивача, що він не мав можливості виїхати за межі України і продовжував знаходитись в Одесі і лише на сьогоднішній день йому продовжено строк перебування в Україні, оскільки для звернення з заявою до нотаріуса, позивачу не було необхідності виїздити за межі України, заяву нотаріусу слід було подати в м.Одесі, де, як вказав позивач, він весь цей час мешкав.
 
Доказів того, що позивач звертався до спадкоємців, які прийняли спадщину, за письмовою згодою, позивачем суду не було надано.
 
ОСОБА_1  у позові не наведено, чому з 28 лютого 2020 року та протягом шести місяців з цієї дати, він не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері  ОСОБА_6  та не надано суду на підтвердження цього жодного належного доказу.
 
Посилання на те, що з 12 березня 2020 року в Україні встановлено карантин, суд не прийняв до уваги, оскільки у позивача з 28 лютого 2020 року було шість місяців для того щоб звернутись до будь-якого нотаріуса з заявою, або направити таку заяву поштою, чи кур`єром.
 
Проте, позивачем цього не було протягом шести місяців вчинено.
 
Також, посилання позивача в описовій частині позову на те? що він є іноземцем, а саме: громадянином Республіки Молдова, який не був обізнаний про строки для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, суд не прийняв до уваги, оскільки вказане спростовується самим позивачем, який у судовому засіданні, у вступному слові вказав, що має паспорт Республіки Молдова та зареєстрований в Молдові, але з дитинства проживає в АДРЕСА_2 , в будинку його дружини, з якою має двох дітей. Офіційно він ніде не працює, але не офіційно займається в м. Одесі перевозками меблів, шкафів. Коли мати його померла, то він був на похоронах і навіть на мікроавтобусі, який належить йому, він віз тіло матері на Таїровський цвинтар для кремації.
 
Доказів того, що у спадкоємця, позивача по справі, були перешкоди для подання заяви нотаріусу суду не надано. Також, суду не наведено жодної обставини, яку суд міг би визнати поважною.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 16 березня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Сімоненка Р. О., який діє від імені ОСОБА_1 , задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31  грудня 2021 року змінено. Викладено мотивувальну частину в редакції мотивувальної частини даної постанови. В іншій частині рішення залишено без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 у позовній заяві посилався на те, що у період з серпня 2020 року по січень 2021 року він не міг фізично звернутись до нотаріуса у зв`язку із тривалою хворобою. На підтвердження вказаних обставин надано копію виписки з медичної карти хворого, виданої ТОВ «Діагностичний центр «Євромедікал», від 10 січня 2021року.
 
Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ «Діагностичний центр «Євромедікал», код ЄДРПОУ 40136694, знаходиться за адресою - м. Одеса, вул. Ніжинська, 58, зареєстровано 24 листопада 2015 року.
 
Отже, помилковими є посилання суду першої інстанції на веб-сайт про відсутність за адресою - АДРЕСА_3 , ТОВ «Діагностичний центр «Євромедікал», оскільки вказане спростовується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців
 
Веб-сторінки є електронними документами, які фізично не можуть надаватися суду, однак вони можуть містити відомості про обставини, які мають значення для справи, тому суд може провести огляд і дослідження таких документів у місці їх знаходження (на відповідному Інтернет-ресурсі за вказаним стороною справи посиланням) з фіксацією таких процесуальних дій у протоколі.
 
Матеріали справи не містять відомостей про огляд і дослідження веб-сторінки, на яку посилається суд першої інстанції.
 
Разом з тим, колегія суддів звернула увагу, що вказані позивачем причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не можуть вважатись поважними.
 
Позивачем не надано доказів, що у період з 29 лютого 2020 року ОСОБА_1 був об`єктивно позбавлений можливості подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в інший, передбачений законом спосіб, без особистої присутності у нотаріуса (поштове відправлення, довіреність на вчинення від свого імені необхідних дій іншій особі тощо). Сама по собі та обставина, що позивач проходив курс лікування, не свідчить про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
 
Позивач не надав суду доказів, які б вказували на те, що поза межами періоду лікування його стан здоров`я був настільки важкий, що перешкоджав йому у своєчасній реалізації своїх спадкових прав. Позивач також мав можливість вчинити дії щодо прийняття спадщини шляхом надіслання заяви поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
У травні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, за підписом представника Сімоненка Р. О. , в якій просив скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 березня 2023 року та направити справу на новий розгляд.
 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції змінюючи рішення суду та відмовляючи у позовних вимогах послався на висновки Верховного Суду та навів обставини, які суперечать встановленим під час судового розгляду фактичним обставинам, постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права, обставини, що в ній наводяться, суперечать встановленим під час розгляду фактичним  обставинам.
 
Датою ухвалення постанови, що оскаржується, є 16 березня 2023 року. В описовій частині постанови зазначено, що від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою, від адвоката Сімоненка Р. О. - представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи в звязку з зайнятістю в іншій справі.
 
17 березня 2023 року на офіційному сайті Одеського апеляційного суду було опубліковане оголошення наступного змісту: «На підставі розпорядждення голови суду № 2 від 14 березня 2023 року з 27 березня 2023 року поновлюється розгляд справ за участі учасників судових проваджень, проведення особистого прийому громадян керівництвом суду відповідно затвердженого графіку. У разі оголошення сигналу «Повітряна тривога!» відвідувачам суду слід невідкладно покинути будівлю та пройти до найближчого укриття до надходження сигналу «Відбій повітряної тривоги!»
 
Цивільним процесуальним законодавством не передбачено розпорядження голів судів як підстава розгляду.
 
В оскарженій постанові зазначено, що справа неодноразово призначалась до розгляду : 15 вересня 2022 року, 08 грудня 2022 року та 16 березня 2022 року, але позивач та його представник подавали заяви на відкладення, що підтверджує намагання взяти участь у такому розгляді.
 
В звязку з неможливістю бути присутніми при судовому розгляді позивач та його представник були позбавлені права подавати докази, висловлювати свою думку та користуватися іншими передбаченими цивільним процесуальним законодавством правами.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
 
Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2023 року ОСОБА_1 продовжено строк на усунення недоліків. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 грудня 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 16 березня 2023  року. Відкрито касаційне провадження у справі № 521/1052/21. Витребувано з Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу № 521/1052/21.
 
У вересні 2023 року матеріали цивільної справи № 521/1052/21 надійшли до Верховного Суду.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 22 серпня 2023 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 та у постановах Верховного суд України від 06 лютого 2013 року у справі № 6-167цс12, від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).
 
Фактичні обставини
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 .
 
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 звернулися з заявою до приватного нотаріуса Місік О. В. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .
 
Крім того, відповідач ОСОБА_2 звернувся з заявою до приватного нотаріуса Місік О. В. про відмову від права на спадщину після смерті його дружини ОСОБА_6 , на користь його сина - ОСОБА_1 
 
06 березня 2020 року приватним нотаріусом Місік О. В. відкрито спадкову справу.
 
Відповідач ОСОБА_8 є громадянином Держави Ізраїль та має паспорт громадянина Ізраїль. Дата видачі паспорта - 01 травня 2018 року.
 
ОСОБА_1 паспорт отримав в Республіці Молдова 10 липня 2014 року, паспорт дійсний до 10 липня 2021року, останній перетин кордону позивачем ОСОБА_1 здійснений 21 березня 2017 року.
 
ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_2 , звернувся до приватного нотаріуса Місік О. В. з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_6 , в якій зазначена дата складення заяви - 22 січня 2020 року, проте, зареєстрована нотаріусом дата звернення заявника - 22 січня 2021 року.
 
Листом від 22 січня 2021 року, приватним нотаріусом Місік О. В. надано відповідь позивачу, в якій вказано, що він, ОСОБА_1 пропустив строк звернення до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
 
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
 
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
 
Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18). 
 
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.
 
У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
У справі, що переглядається:
звертаючись з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 посилався на те, що визначений законом строк для прийняття спадщини був пропущений ним у зв`язку з тим, що він є іноземцем, а саме громадянином Республіки Молдова, не був обізнаний про строки для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса; в нього не було офіційної можливості звернутись до органів нотаріату, у зв`язку з тим, що він здійснив в`їзд на територію України законним шляхом до прийняття 11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України постанови "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", якою з 12 березня 2020 року в Україні встановлено карантин. Він не мав можливості виїхати за межі України і продовжував знаходитись в м. Одеса. На сьогоднішній день позивачу продовжено строк перебування в Україні. Крім того, в період з серпня 2020 року по січень 2021 року він не міг фізично звернутись до нотаріуса у зв`язку із хворобою;
при розгляді справи суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , 06 березня 2020 року приватним нотаріусом Місік О. В. відкрито спадкову справу; ОСОБА_1 паспорт отримав в Республіці Молдова 10 липня 2014 року, паспорт дійсний до 10 липня 2021 року, останній перетин кордону позивачем ОСОБА_1 здійснений 21 березня 2017 року, ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_2 , звернувся до приватного нотаріуса Місік О. В. з заявою про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_6 , в якій зазначена дата складення заяви - 22 січня 2020 року, проте, зареєстрована нотаріусом дата звернення заявника - 22 січня 2021 року;
за таких обставин апеляційний суд зробив обґрунтований висновок, що наведені позивачем підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, які перешкоджали йому подати заяву про прийняття спадщини;
у зв`язку з цим апеляційний суд правильно відмовив у задоволенні позовних вимог.
 
Доводи касаційної скарги про процесуальні порушення права на участь в судовому засіданні необгрунтовані.
 
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частина третя статті 368 ЦПК України).
 
Згідно частини першої статті 240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин першої-третьої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що:
 
ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року призначено розгляд справи на 15 вересня 2022 року на 15 год 30 хв у приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 140);
 
згідно довідки від 15вересня 2022 року у зв`язку з неявкою сторін слухання справи відкладено на 10листопада 2022 року о 14 год 15 хв (а. с. 155);
 
09 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій зазначив, що в зв`язку з хворобою просить перенести розгляд справи. До заяви додана довідка Комунального некомерційного підприємства «Усматівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 08 листопада 2022 року ро те, що ОСОБА_1 хворіє з 08 листопада 2022 року (а. с. 164, 165);
 
згідно довідки від 10 листопада 2022 року у зв`язку з перебуванням судді Заїкіна А. П. у відпустці розгляд справи відкладено на 08 грудня 2022 року о 15 год 45 хв (а. с. 167);
 
07 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій зазначив, що в зв`язку з хворобою просить перенести розгляд справи. До заяви додана довідка Комунального некомерційного підприємства «Усматівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 08 листопада 2022 року ро те, що ОСОБА_1 хворіє з 07 грудня 2022 року (а. с. 176, 177);
 
08 грудня 2022 року адвокат Сімоненко Р. О. - представник ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій зазначив, що в зв`язку з хворобою просить перенести розгляд справи, зазначив номер листа непрацездатності (а. с. 178);
 
згідно довідки від 08 грудня 2022 року у зв`язку з повним знеструмленням будівлі суду розгляд справи відкладено (а. с. 179, 180);
 
16 березня 2023 року адвокат Сімоненко Р. О. - представник ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій зазначив, що не має можливості бути присутнім в судовому засіданні, яке призначено на 16 березня 2023 року о 15-00 год, так як задіяний як захисник в іншій справі, в зв`язку з чим просив перенести розгляд справи (а. с. 189);
 
16 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій зазначив, що в зв`язку з хворобою просить перенести розгляд справи. До заяви додана довідка Комунального некомерційного підприємства «Усматівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 19 березня 2023 року ро те, що ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 16 березня 2023 року по 19 березня 2023  року (а. с. 191);
 
згідно довідки від 16 березня 2023 року у зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проведений за їх відсутності (а. с. 193);
 
в оскарженій постанові від 16 березня 2023 року апеляційний суд зазначив, що вказана справа неодноразово призначалася до розгляду на 15 вересня 2022 року, 10 листопада 2022 року, 08 грудня 2022 року та на 16 березня 2023 року. ОСОБА_1 неодноразово подавались заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою: - заява від 09 листопада 2022 року; заява від 08 грудня 2022 року; заява від 16 березня 2023 року. Однак вказане не обмежує його право на представлення його інтересів представником. Крім того, вказані заяви було подано особисто ОСОБА_1 через канцелярію Одеського апеляційного суду. Також неодноразово із клопотанням про відкладення звертався і адвокат Сімоненко Р. О., який діє від імені ОСОБА_1 . Крім того, до клопотання адвоката Сімоненко Р. О. про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі не надано жодного доказу щодо наявності відповідного судового провадження, дати його відкриття, судової повістки про виклик у судове засідання. 
 
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про можливість позгляду справи за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.
 
Інших доводів щодо неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права касаційна скарга не містить.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
 
Доводи касаційної скарги з урахуванням меж касаційного перегляду не дають підстав для висновку, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, оскаржені судові рішення залишити без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Сімоненком Русланом Олександровичем , залишити без задоволення.
 
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 грудня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 березня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков
 
В. І. Крат