УХВАЛА

16 квітня 2024 року 
м. Київ

справа №420/22571/23
адміністративне провадження № К/990/12502/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №420/22571/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК-ТРАНС ГРУП «ФОРВАРД» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ :
Головне управління ДПС в Одеській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що Головним управління ДПС в Одеській області подано апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2023, однак така ухвалою апеляційного суду від 08.02.2024 була залишена без руху у зв`язку із несплатою судового збору та відсутності заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження. Податковий орган подав клопотання про продовження строку на усунення недоліків із зазначенням обгрунтувань пропущення строку звернення, проте ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у відкритті апеляційного провадження безпідставно відмовлено.
При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за вказаною касаційною скаргою судом з`ясовано такі обставини.
Зі змісту касаційної скарги та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕК-ТРАНС ГРУП «ФОРВАРД» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України, в якій просило визнати протиправними та скасувати рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Одеській області від 11.07.2023 за №9168227/39591876, №9168220/39591876, №9168221/39591876, №9168223/39591876, №9168219/39591876, №9168222/39591876, №9168225/39591876 і №9168224/39591876; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 23.06.2023 №47, від 23.06.2023 №48, від 23.06.2023 №49, від 23.06.2023 №50, від 23.06.2023 №51, від 28.06.2023 №69, від 28.06.2023 №70, від 29.06.2023 №73 датами їх фактичного подання.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 позов задоволено. Вказане судове рішення ухвалене у справі, що розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).   
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, податковий орган 01.02.2024 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, яку ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2024 було залишено без руху на підставі статті 169, частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із недоданням до неї належного документу про сплату судового збору, а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав його пропуску.
Залишаючи апеляційну скаргу без руху, апеляційний суд виходив з того, що в силу приписів частин першої та другої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
При цьому учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:  1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;  2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
В той же час положеннями частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
У даному випадку, як було встановлено П`ятим апеляційним адміністративним судом, оскаржуване рішення суду першої інстанції від 08.11.2023 заявник отримав 10.11.2023. Разом з тим, із даною апеляційною скаргою відповідач звернувся 01.02.2024 (тобто, вже із пропуском строку, встановленого частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України), не заявивши водночас про поновлення такого пропущеного строку. При цьому, дослідивши та оцінивши долучену податковим органом до апеляційної скарги як доказ її подання до суду 07.12.2023 поштову накладну ODS 048 №5130393, П`ятий апеляційний адміністративний суд встановив, що в останній зазначені дані про відправника - ГУ ДПС в Одеській області, отримувача - П`ятий апеляційний адміністративний суд, опис вкладення - апеляційна скарга, дату відправлення - 07.12.2023, та водночас відсутні дані, що ідентифікують як такого оператора поштового зв`язку та його реквізити. Більш того вказаний документ не містить поштового штемпелю служби кур`єрської доставки із датою цього відправлення та ідентифікатором (штрих-кодом), який надав би можливість відстежити відправлення (дату прийняття, передачу на сортувальний центр, дату отримання, дату вручення повідомлення про отримання тощо), а також належних та достатніх даних про особу кур`єра. Крім того, заявник не надав платіжний документ (квитанцію або касовий чек) оператора поштового зв`язку (служби кур`єрської доставки), отриманий ним в результаті оплати наданої послуги з надсилання поштової кореспонденції (апеляційної скарги). 
Податковий орган подав до суду клопотання, в якому посилаючись, на відсутність бюджетних коштів та, як наслідок, відсутність можливості сплатити судовий збір, просив продовжити встановлений судом строк для усунення недоліків апеляційної скарги. Що ж до вимог суду обгрунтувати причини пропуску строку на апеляційне оскарження, то зазначив, що контролюючим органом надіслано цю апеляційну скаргу з використанням служби кур`єрської доставки, підтвердженням чого є попередньо надана разом із апеляційною скаргою квитанція (накладна). 
Ухвалою від 22.02.2024 суд апеляційної інстанції, задовольнивши клопотання відповідача про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, продовжив йому такий процесуальний строк на п`ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
27.02.2024 Головне управління ДПС в Одеській області повторно звернулося до суду із клопотанням про продовження строків для усунення недоліків з огляду на відсутність фінансування для сплати судового збору. В той же час жодних пояснень стосовно причин пропуску строку на апеляційне оскарження у вказаному клопотанні не навів та окремо заяву про поновлення зазначеного процесуального строку до суду не подав. 
Надалі П`ятий апеляційний адміністративний суд, відмовивши заявнику у задоволенні його чергового клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги й констатувавши факт неподання заявником у встановлений судом строк заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, та, керуючись приписами пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, відмовив у відкритті апеляційного провадження, про що постановив відповідну ухвалу від 29.02.2024.
При цьому апеляційний суд виходив з того, що Головне управління ДПС в Одеській області не довело належними та достатніми доказами свої доводи щодо звернення із апеляційною скаргою у межах тридцятиденного строку з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення та відповідно не спростувало висновок суду щодо фактичного подання такої скарги 01.02.2024 (тобто, з пропуском вказаного строку звернення). Також у встановлений судом строк заявник не виконав вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 08.02.2024 - не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, що в розумінні пункту 4 частини першої   статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України   є достатнім для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини першої   статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України   якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України   передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Отже наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Таким чином, податковий орган, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.
Окрім цього, пунктом другим частини третьої   статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України   рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває   стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у   статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Отже органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
П`ятий апеляційний адміністративний суд врахував вищевказані норми процесуального закону та обґрунтовано ухвалою від 29.02.2024 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі пункту 4 частини першої   статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до пункту 5 частини першої   статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України   суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно з частиною другою   статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України   у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої   статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України   є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою   статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №420/22571/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК-ТРАНС ГРУП «ФОРВАРД» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій.
2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова