ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" червня 2024 р.           Справа№ 925/856/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Євсікова О.О.
суддів:            Алданової  С.О. 
          Корсака В.А. 

за участю:
секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,
представників сторін:
від прокуратури: не з`явились,
від позивача: не з`явились,
від відповідача: не з`явились,

розглянувши питання про розподіл судових витрат 
при розгляді апеляційної скарги 
заступника керівника Черкаської обласної прокуратури 
на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.11.2023 (повний текст складено 02.01.2024) 
у справі № 925/856/23 (суддя Грачов В.М.)
за позовом          заступника керівника Уманської окружної прокуратури 
          в інтересах держави в особі Виконавчого     комітету Ладижинської сільської ради
до          Товариства з обмеженою відповідальністю     «Енергетична компанія «Інсол» 
про                                      визнання недійсними пункту договору, додаткової угоди та стягнення 82 633,33 грн,
в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю     «Енергетична компанія «Інсол» (далі - ТОВ «Інсол», Товариство) навело попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та повідомило, що такі його витрати можуть скласти 15  000,00 грн. 
Із заявою про приєднання доказів до матеріалів справи Товариство надало докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.
З клопотанням про долучення доказів  відповідач надав докази оплати послуг на професійну правничу допомогу.
У заявах про розгляд справи без участі представника відповідач, серед іншого, просив стягнути з прокуратури на користь Товариства 15  000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Також Товариство подало клопотання, у якому просило судове засідання з розгляду питання розподілу судових витрат, призначене на 19.06.2024, проводити без участі відповідача та його представників; стягнути з Черкаської обласної прокуратури на користь ТОВ «Інсол» 15  000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті.
Постановою Північного апеляційного господарського суду судове засідання з розподілу судових витрат призначено на 19.06.2024.

Позиції учасників справи.
Прокурор надав заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, у якому  зазначає, що участь представника ТОВ «Інсол» в апеляційній інстанції фактично обмежилась лише готуванням відзиву на апеляційну скаргу прокурора, в якому викладені аналогічні позиції, що і у відзиві на позовну заяву прокурора, а тому вартість послуг в сумі 15 000 грн є явно завищеною, а доводи про стягнення судових витрат є необґрунтованими в частині їх співмірності зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг відповідачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), не відповідають критерію реальності таких витрат.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.
У червні 2023 року прокурор в інтересах держави в особі Ради звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою, у якій просив: визнати недійсним п. 3.1 розділу 3  «Ціна договору та порядок його оплати» та Специфікацію додатку №1 до договору №35-03 від 21.03.2023, укладеного між Радою та ТОВ «Інсол» в частині включення до договору податку на додану вартість у розмірі 16% від договірної вартості генераторів дизельних Yichen Power YC-30 потужністю 30 кВт у кількості 2 штуки в сумі 82  633,33 грн; визнати недійсною додаткову угоду №1 до договору №35-03 від 21.03.2023, укладену між Радою та ТОВ «Інсол»; стягнути 82  633,33 грн надмірно сплачених коштів; відшкодувати судові витрати.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.11.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю. Стягнуто з Черкаської обласної прокуратури на користь ТОВ   «Інсол»  10  000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні заяви ТОВ «Інсол»  в частині вимог про стягнення 10  000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовлено.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.11.2023, прокурор звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позов прокурора в інтересах держави в особі Ради до ТОВ «Інсол» про визнання недійсними пункту договору, додаткової угоди та стягнення 82 633,33 грн задовольнити у повному обсязі. Судові витрати за подання позову та апеляційної скарги стягнути з ТОВ «Інсол» на користь прокуратури.
Товариство надало відзив на апеляційну скаргу, у якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване. У відзиві Товариство навело попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та повідомило, що такі його витрати можуть скласти 15  000,00 грн. 
Із заявою про приєднання доказів до матеріалів справи Товариство надало докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.
З клопотанням про долучення доказів  відповідач надав докази оплати послуг на професійну правничу допомогу.
У заявах про розгляд справи без участі відповідач, серед іншого, просив стягнути з прокуратури на користь Товариства 15  000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
З наданих у справу матеріалів встановлено таке.
28.04.2023 ТОВ «Інсол» (замовник, клієнт) уклало з Адвокатським об`єднанням «Пріус» договір №32 про надання правової (правничої) допомоги (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого Адвокатське об`єднання зобов`язується самостійно або шляхом залучення інших адвокатів, в порядку та на умовах, визначених цим договором та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», надавати замовнику правову допомогу за його запитом (послуги), а замовник зобов`язується оплатити надані послуги.
Згідно з п. 4.1 договору вартість послуг за надання правової допомоги за конкретними завданнями клієнта, а також можливі уточнення порядку їх оплати, визначаються додатковими угодами до цього договору, які є невід`ємними його частинами.
Відповідно до п. 4.2 договору плата за надання послуг за цим договором здійснюється замовником в 5-ти денний строк з моменту направлення Адвокатським об`єднанням відповідного рахунку замовнику в порядку та у спосіб, визначені цим договором.
На підтвердження факту надання адвокатським об`єднанням замовнику послуг сторони складають та підписують акт про надані послуги (п. 4.4 договору).
11.05.2023 сторони уклали додаткову угоди №1 до договору, за умовами п. 1.3 п. 1 якої  розмір гонорару Адвокатського об`єднання за виконання умов договору та здійснення представництва інтересів замовника у справі з питання врегулювання претензій Виконавчого комітету Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області у зв`язку із здійсненням процедури закупівлі UA-2023-02-23-010138-a, укладенням та виконанням договору про закупівлю №35-03 від 21.03.2023 і додаткових угод до нього, можливих судових спорів щодо дійсності цих правочинів та застосування реституції, за надання правової допомоги з супроводу апеляційного провадження, у випадку оскарження рішення суду першої інстанції, що включає усі види правової допомоги, визначені п. 2.2 договору, визначається сторонами в розмірі 15 000,00 грн та підлягає сплаті замовником на користь Адвокатського об`єднання авансом або в 5-ти денний строк з дня оголошення апеляційним господарським судом рішення за скаргою або його отримання замовником.
Безпосереднє надання правової допомоги ТОВ «ЕК «Інсол» у господарській справі №925/856/23 Адвокатське об`єднання «Пріус» доручило адвокату Вавдійчику Б.П. на підставі укладеного з ним договору про співпрацю від 01.05.2023 та відповідного ордеру.
11.05.2024 сторони підписали акт №2 (32ДУ1) приймання-передачі наданої правової допомоги за договором та додатковою угодою №1 до нього, згідно з яким Адвокатське об`єднання «Пріус» надало Товариству правову (правничу) допомогу з супроводу господарської справи в апеляційному провадженні, а саме: 
- контроль і моніторинг стану провадження у справі з 29.11.2023 до вирішення справи в апеляційному порядку з метою своєчасного та повного виконання процесуальних обов`язків та реалізації процесуальних прав учасника та сторони господарського процесу, у т.ч. ознайомлення з процесуальними актами апеляційного суду у справі, а також надання поточних консультацій, роз`яснень та інформації клієнту щодо стану провадження по справі (станом на 11.03.2024 - 3 години);
- попередні ознайомлення та аналіз апеляційної скарги заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Ладижинської сільської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.1 1.2023 на предмет відповідності обставинам та матеріалам справи, матеріальному та процесуальному праву, актуальній судовій практиці/висновкам верховного суду (витрачено 1 година);
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень клієнту з правових питань захисту порушених та оспорюваних прав і законних інтересів клієнта в апеляційному провадженні та погодження правової позиції на стадії апеляційного провадження (1 година);
- підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Ладижинської сільської ради на рішення Господарського суду Черкаської області від 28.11.2023, заяв з процесуальних питань, необхідних для забезпечення процесуальної економії та своєчасного розгляду справи, у т.ч.: детальна перевірка та аналіз усіх аргументів відповідача у розрізі розгляду справи судом першої інстанції, матеріалів та обставин справи, пошук та перевірка актуальної судової практики (перевірка наявних змін правових позицій верховного суду) з порушених у апеляційній скарзі та відзиві питань та у подібних правовідносинах (22 години);
- підготовка до засідання та наступне здійснення представництва інтересів клієнта у засіданні(ях) Північного апеляційного господарського суду у справі, що призначена до розгляду на 01.04.2024 та інших засіданнях у випадку оголошення перерви або відкладення судового розгляду;
- підготовка проекту та наступне подання клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи доказів розміру витрат на правову допомогу (витрачено 1 годину);
- надання правової допомоги клієнту у справі №925/856/23 з супроводу апеляційного провадження у Північному апеляційному господарському суді у період з 12.03.2024 до оголошення або отримання Клієнтом рішення по справі в апеляційному провадженні;
- поточне формування адвокатського досьє клієнта у справі у письмовій та електронній формах (2 години).
Вартість наданої правничої допомоги встановлена сторонами у фіксованому розмірі та складає 15  000,00 грн.
01.04.2024 платіжною інструкцією №462 Товариство оплатило Адвокатському об`єднанню «Пріус» отриману правничу допомогу.
Прокурор надав заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, зміст якого наведено вище за текстом цієї постанови.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Згідно зі ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).
Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, за змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону №5076-VI).
Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.
Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, згідно із зазначеною нормою гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону №5076-VI як «форма винагороди адвоката», але у розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
А отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.
За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Пункт 1 ч. 3 цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.
Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема, в абз. 2 пп. 4.1 п. 4 Рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004 ним акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Окрім цього, у визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).
У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Дослідивши надані Товариством докази понесених витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених Бюро витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 15  000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспіврозмірні з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції (зазначено в акті від 11.03.2024), отже їх розмір є необґрунтованими.
Суд вважає, що справедливим, обґрунтованим та доведеним буде часткове задоволення заяви Бюро - у сумі 7  500,00 грн. Такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співмірними з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції.
Зокрема, частина наданих Адвокатським об`єднанням послуг, вартість яких включена до фіксованого гонорару, не є правничою допомогою у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: контроль і моніторинг стану провадження у справі до вирішення справи в апеляційному порядку з метою своєчасного та повного виконання процесуальних обов`язків та реалізації процесуальних прав учасника та сторони господарського процесу, у т.ч. ознайомлення з процесуальними актами апеляційного суду у справі; подання відзиву на апеляційну скаргу 
Водночас попередні ознайомлення та аналіз апеляційної скарги прокурора на предмет відповідності обставинам та матеріалам справи, матеріальному та процесуальному праву, актуальній судовій практиці / висновкам Верховного Суду; надання правової інформації, консультацій і роз`яснень клієнту з правових питань захисту порушених та оспорюваних прав і законних інтересів клієнта в апеляційному провадженні та погодження правової позиції на стадії апеляційного провадження, детальна перевірка та аналіз усіх аргументів відповідача у розрізі розгляду справи судом першої інстанції, матеріалів та обставин справи, пошук та перевірка актуальної судової практики (перевірка наявних змін правових позицій верховного суду) з порушених у апеляційній скарзі та відзиві питань та у подібних правовідносинах охоплюється послугою з підготовки відзиву на апеляційну скаргу. 
Щодо підготовки до засідання суд зазначає, що заявник не обґрунтував, у чому саме полягає така підготовка, в т.ч. з урахуванням всіх інших вчинених адвокатом дій, зазначених в акті. 
Щодо поточного формування адвокатського досьє клієнта у справі у письмовій та електронній формах суд зазначає, що формування такого досьє є правом, а не обов`язком адвоката.
У вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду.
Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. А отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що до стягнення з Черкаської обласної прокуратури на користь ТОВ «Інсол» підлягає 7  500,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 74, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          
1. Стягнути з Черкаської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02911119, місцезнаходження: 18015, Черкаська обл., м. Черкаси, бульв. Шевченка, буд. 286) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю     «Енергетична компанія «Інсол» (код ЄДРПОУ 42834213, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 102, корпус  літера З) 7  500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
У задоволенні решти вимог Товариства з обмеженою відповідальністю  «Енергетична компанія «Інсол» відмовити.

2. Доручити Господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

3. Справу №925/856/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.06.2024. 

Головуючий суддя                                                            О.О. Євсіков 

Судді                                                                                С.О. Алданова

                                                                                В.А. Корсак