Справа № 2-1587/11                                        Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р. 
Провадження № 22-ц/811/2179/23                        Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
       секретарка: Назар Х.Б.,

за участі в судовому засіданні представниці боржниці ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова в складі судді Грицка Р.Р. від 17 листопада 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про заміну стягувача, -
в с т а н о в и л а :
ухвалою  Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача – задоволено.
Замінено стягувача Акціонерне товариство «Універсал Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львові від 06.07.2011 року у справі № 2-1587/11 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11 січня 2008 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .
В апеляційній скарзі просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року скасувати.
Зазначає, що не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Відповідно до документів доданих стягувачем, які містяться у матеріалах справи 07.05.2020 року у відповідності до вимог п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Галицького ВДВС у місті Львові було винесено постанову про повернення виконавчого документа, а саме виконавчого листа №2-1587/11 від 27.04.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 770609,92 грн на користь AT «Універсал Банк», стягувачу у виконавчому провадженні №60103109. 30.03.2021 року державним виконавцем Личаківського ВДВС у місті Львові було винесено постанову про повернення виконавчого документа, а саме виконавчого листа №2-1587 від 27.04.2012р. про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 931517,27 грн на користь AT «Універсал Банк», стягувачу у виконавчому провадженні №61271663. Таким чином, зазначені вище виконавчі провадження є закінченими. У даному випадку, стягувач не підняв питання про відновлення виконавчого провадження та відповідно не надав належних і достатніх підстав для його відновлення. Суд при постановленні ухвали не вказав мотивів, якими керувався під час задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження та не врахував особливості заміни стягувана у закінченому виконавчому провадженні. 
В судове засідання, окрім представниці боржниці ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , інші учасники справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та зважаючи на те, що у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, а також цивільної справи №2-1587/11 (провадження 22-ц/811/2857/23) за заявою про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів заяви про заміну сторони її правонаступником, апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 260, 353, 442 ЦПК України, 129, 129-1 Конституції України, 510,512 ЦК України, 15 Закону України «Про виконавче провадження»та  задовольняючи заяву виходив з того, що 06.07.2011 року Личаківський районний суд м.Львова ухвалив рішення по справі № 2-1587/11 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11.01.2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь АТ «Універсал Банк» у розмірі 117517,67 доларів США, що еквівалентно 929447,25 гривень; 1820,0 гривень судових витрат та 250,02 гривень витрат за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідачів. Крім того, судом встановлено, що на виконання рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06.07.2021 року у справі № 2-1587/11 видано виконавчий лист про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11.01.2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь АТ «Універсал Банк» у розмірі 117517,67 доларів США, що еквівалентно 929447,25 гривень; 1820,0 гривень судових витрат та 250,02 гривень витрат за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідачів. Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2021 року між АТ «Універсал Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30/04/21ФК2, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Універсал Банк» суму фінансування, а АТ «Універсал Банк» зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах визначеним цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані визначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1, є невід`ємною частиною договору та підписується одночасно з ним (а.с.3-5). Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачів за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11 січня 2008 року, в сумі 134393,60 доларів США. Постановляючи ухвалу суд виходив з того, що оскільки заявником ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано суду належні та допустимі докази на підтвердження матеріального правонаступництва після укладання договору факторингу між ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Універсал Банк», суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, беручи до уваги вищенаведене, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.
Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.
У жовтні 2021 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача АТ «Універсал Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова у справі № 2-1587/11 за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11 січня 2008 року на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Заяву мотивували тим, що 06.07.2011 року Личаківський районний суд м.Львова ухвалив рішення по справі № 2-1587/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11.01.2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь АТ «Універсал Банк». 30.04.2021 року між АТ «Універсал Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Універсал Банк» суму фінансування, а АТ «Універсал Банк» зобов`язується відступити Факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах визначеним цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані визначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1, є невід`ємною частиною договору та підписується одночасно з ним. Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідачів за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11 січня 2008 року, в сумі 134393,60 доларів США. Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06.07.2011 року станом на сьогоднішній день залишається не виконаним і не втратило своєї законної сили, боржники надалі заборгованість не погашають та ухиляються від самостійного виконання даного рішення суду. У зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити.
У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно із частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону про виконавче провадження).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі – рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).
Частина четверта статті 4 Закону про виконавче провадження регулює питання повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Зокрема, однією з підстав відповідно до пункту 2 частини четвертої цієї статті є пропуск встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Стаття 11 Закону про виконавче провадження регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 – строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні – це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом – встановлюються виконавцем (частина перша статті 11 Закону про виконавче провадження). Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону про виконавче провадження).
У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження (частина п`ята статті 15 Закону про виконавче провадження).
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (згідно із частиною п`ятою статті 26 Закону про виконавче провадження).
Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини першої статті 34 Закону про виконавче провадження).
Стаття 37 Закону про виконавче провадження регулює підстави для повернення виконавчого документа стягувачу. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (частина п`ята статті 37 Закону про виконавче провадження).
Стаття 39 Закону про виконавче провадження регулює питання закінчення виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону про виконавче провадження). Стаття 41 цього Закону регулює питання відновлення виконавчого провадження.
Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.
Необхідно відмітити, що згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону про виконавче провадження для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Отже, це правило розповсюджується на заміну сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України). У свою чергу, аналогічні умови розповсюджуються на процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, яке стосується будь-якої стадії судового процесу, відповідно до частини другої статті 55 ЦПК України. Системний аналіз цих норм права дає підстави для висновку, що у справі № 2-7763/10, у якій судами попередніх інстанцій встановлено відмову суду у видачі первинному стягувачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, яка не була скасована у належному порядку, наслідки зазначеного є обов`язковими також для правонаступника, незалежно від того, замінив він первинного стягувача у виконавчому документі чи як сторону у виконавчому провадженні.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (пункт 35), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.
Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Вказане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2011 року Личаківський районний суд м.Львова ухвалив рішення по справі № 2-1587/11 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11.01.2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь АТ «Універсал Банк» у розмірі 117517,67 доларів США, що еквівалентно 929447,25 гривень; 1820,0 гривень судових витрат та 250,02 гривень витрат за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідачів.
На виконання рішення Личаківського районного суду м.Львова від 06.07.2011 року у справі № 2-1587/11 видано виконавчий лист про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11.01.2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь АТ «Універсал Банк» у розмірі 117517,67 доларів США, що еквівалентно 929 447,25 гривень; 1 820,0 гривень судових витрат та 250,02 гривень витрат за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідачів.
Постановою державного виконавця від 07.05.2020 року у виконавчому провадженні №60103109 з примусового виконання виконавчого листа №2-1587/11, боржник ОСОБА_1 , виданого Личаківським районним судом м.Львова 27.04.2012 року на підставі вищевказаного рішення суду, виконавчий документ повернуто стягувачеві – АТ «Універсал Банк».
Постановою державного виконавця від 30.03.2021 року у виконавчому провадженні №61271663 з примусового виконання виконавчого листа №2-1587/11, боржник ОСОБА_4 , виданого Личаківським районним судом м.Львова 27.04.2012 року на підставі вищевказаного рішення суду, виконавчий документ повернуто стягувачеві – АТ «Універсал Банк».
30 квітня 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) зобов`язується передати (сплатити) АТ «Універсал Банк» (клієнт) суму фінансування, а АТ «Універсал Банк» зобов`язується відступити товариству права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором.
Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору та підписується одночасно з ним. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання права грошової вимоги здійснювались безпосередньо первісним кредитором – АТ «Універсал Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало жодних додаткових нарахувань (відсотки, пеня, штрафи, тощо), умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
Згідно з пунктом 2.3 договору факторингу відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «Універсал Банк» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від АТ «Універсал Банк» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру прав вимог згідно з додатком № 1 до цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договорами поруки. Сторони підписують акт прийому-передачі реєстру прав вимог в день здійснення оплати суми фінансування згідно з пунктом 3.І. цього договору. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог - підтверджує факт переходу від АТ «Універсал Банк» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги згідно з додатком № 1 до договору факторингу від 30 квітня 2021 року № 30/04/21/ФК2, підписаного клієнтом та фактором 30 квітня 2021 року, АТ «Універсал Банк» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги за кредитним договором №049-2902/840-0164 від 11.01.2008 року, позичальниками за яким є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .
Також 30 квітня 2021 року АТ «Універсал Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписали акт передання реєстру прав вимоги за договором факторингу від 30 квітня 2021 року № 30/04/21/ФК2.
Оскільки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло всіх прав кредитора за зобов`язаннями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , які виникли за кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11.01.2008 року, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність матеріального правонаступництва у спірних правовідносинах та набуття заявником права порушувати питання про заміну сторони стягувача у виконавчому документі (процесуальне правонаступництво).
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини четвертої, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника – з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Враховуючи повернення стягувачу державним виконавцем виконавчих документів щодо  ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , 30.03.2021 року та 07.05.2020 року відповідно, строки пред`явлення до примусового виконання рішення суду щодо боржників станом на день подачі ТОВ  «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»  заяви про заміну стягувача у виконавчому листі – 06 жовтня 2021 року, не закінчилися.(Строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1587/11 по боржнику ОСОБА_1 спливав би 07 травня 2023 року, а строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1587/11 по боржнику ОСОБА_4 спливає лише 30 березня 2024 року).
Враховуючи наведені вище норми матеріального та процесуального права й те, що відступлення права вимоги за кредитним договором кредитним договором № 049-2902/840-0164 від 11.01.2008 року від первісного кредитора АТ «Універсал Банк» до заявника (нового кредитора) – ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підтверджено документально, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для заміни сторони стягувача у названому вище виконавчому провадженні.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 – залишити без задоволення.
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2024 року.

       Головуючий :                  Я.А. Левик
        Судді:                  Н.П. Крайник 
                                 М.М. Шандра