КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року
 
справа № 759/24861/23
                                         
провадження № 33/824/2382/2024
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ  Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану постанову просив скасувати та закрити провадження у справі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, справу розглянуто за його відсутності, про дату місце та час судового засідання повідомлений не був. Зазначає, що жодного інкримінованого правопорушення не вчиняв.
  В судове засідання ОСОБА_1 не з`вився, про дату місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 720329 від 11 грудня 2023 року о 20 год 45 хв. ОСОБА_1 рухаючись по вул. Єфремова, 23, м. Київ, керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та огляд в медичному закладу у лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 2, п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп'яніння є: 
-          запах алкоголю з порожнини рота; 
-          порушення координації рухів;
-          порушення мови, виражене тремтіння пальців рук; 
-          різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 
-          поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується наявними матеріалами справи, а саме:
-   протоколом про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2023 року;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 грудня 2023 року;
-   розпискою ОСОБА_1 про підтвердження факту відсторонення від керування транспортним засобом;
-   відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції.
З наявного відеозапису вбачається, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану сп`яніння за допомогою технічного пристрою на місці зупинки або в медичному закладі, на що останній відмовився.
Посилання скаржника на відсутність вчинення інкримінованого йому правопорушення, не спростовує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не впливає на кваліфікацію дій правопорушення та не може бути підставою для скасування постанови суду.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не повідомлено  ОСОБА_1 про дату, місце та час судового засідання, а справу розглянуто за його відсутності спростовуються матеріалами справи, а саме: повісткою про виклик до суду від 22 грудня 2023 року, довідкою від 22 грудня 2023 року про доставку ОСОБА_1 SMS-повідомлення «повістка», заявою ОСОБА_1 від 12 січня 2024 року про відкладення розгляду справи, повісткою про виклик до суду від 12 січня 2024 року, довідкою від 12 січня 2024 року про доставку ОСОБА_1 SMS-повідомлення «повістка», заявою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кожем`яченка В.В. від 02 лютого 2024 року про відкладення розгляду справи, повісткою про виклик до суду від 05 лютого 2024 року, довідкою від 05 лютого 2024 року про доставку ОСОБА_1 SMS-повідомлення «повістка» (а.с. 8-10, 12-16, 18-19).
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Таким чином, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях  апелянта складу адміністративного правопорушення, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду міста Києвавід 23 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя