ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 р.	Справа № 527/633/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 09.04.2024, головуючий суддя І інстанції: Свістєльнік Ю.М., вул. Леніна, 149, м. Глобино, Глобинський, Полтавська, 39000, по справі № 527/633/24
          за позовом    ОСОБА_1  
          до   Державної служби України з безпеки на транспорті 
          про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови серії АА № 00017070 від 12.02.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення на нього штрафу та стягнення з відповідача сплачений судовий збір.
Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 09.04.2024 позовні вимоги задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі серії АА №00017070 від 12.02.2024 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.
Провадження у справі - закрито.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 09.04.2024 та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що зміст спірної постанови відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, усі відомості, які містяться в ній, відповідають вимогам чинного законодавством, тобто вона містить всі передбачені законодавством відомості та інформацію, зокрема, ті, що визначені п. 17 Порядку № 1174, а саме зазначені виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги. Такі висновки суду спростовуються фотографіями, здійсненими в момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт, інформаційною карткою, сформованою автоматичним пунктом та витягом з програми АРМ-аудиту щодо виявленого правопорушення.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу МАN TGA 18.400 д.н.з. НОМЕР_2 .
Наявними у справі доказами підтверджується, що 12.02.2024 року вказаний автомобіль перебував у володінні та користуванні ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат».
Так, вказана обставина підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 та згідно цього свідоцтва автомобіль МАN TGA 18.400 д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстровано за ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат».
Постановою старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В. серії АА №00017070 від 12.02.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.
Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 , як відповідальна особа, 12.02.2024 року о 13 год. 42 хв. за адресою Н-01, км 198+300, Черкаська область, допустив рух транспортного засобу МАN TGA 18.400 д.н.з. НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху України: а саме: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,7% (1,026 тон) при дозволеному максимальному навантажені на здвоєні осі 18 тон. Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу навантаження на здвоєнні вісі - 19 026 кг. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 4 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3590 мм, 2-3: 7120 мм, 3-4: 1340 мм; навантаження на вісь 1 - 7000 кг, 2- 12 200 кг, 3- 11 650 кг, 4-11 000 кг; загальна маса - 41 850 кг, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Позивач вважаючи спірну постанову незаконною, звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова не містить даних щодо фактичної маси транспортного засобу, а з постанови не вбачається можливим з`ясувати, на підставі чого уповноважена особа прийшла до висновку про перевищення загальної маси транспортного засобу.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Диспозиція пункту 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на момент фіксації правопорушення, передбачає різні нормативи допустимої фактичної маси транспортних засобів для тягачів з напівпричепом та тягачів з напівпричепом (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Також зазначені параметри є відмінними в залежності від кількості осей тягача та контейнеровоза.
Таким чином, визначальними ознаками комбінованого транспортного засобу для цілей визначення параметрів максимальної фактичної маси є: кількість вісей у тягача та напівпричепа, наявність у напівпричепа ознак контейнеровозу, перевезення одного чи більше контейнера або ж змінного кузова при дозволеній максимальній довжині 13,716 метра.
Відповідно до ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі про тексту КУпАП), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Згідно з ч.1 ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Згідно з ч.1 ст.279-5 КУпАП, у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Відповідно до п. 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1197 від 14.11.2018, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру, відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до ч.7 ст.258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Надаючи правову оцінку правомірності оскаржуваної постанови відповідача, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом диспозиції норми ч.2 ст.132-1 КУпАП, для визначення складу адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.
Отже, дані вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу та фактичного навантаження на осі є визначальними для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.
Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що позивач ОСОБА_1 , як відповідальна особа, 12.02.2024 року о 13 год. 42 хв. за адресою Н-01, км 198+300, Черкаська область, допустив рух транспортного засобу МАN TGA 18.400 д.н.з. НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху України: а саме: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,7% (1,026 тон) при дозволеному максимальному навантажені на здвоєні осі 18 тон. Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу навантаження на здвоєнні вісі - 19 026 кг. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 4 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3590 мм, 2-3: 7120 мм, 3-4: 1340 мм; навантаження на вісь 1 - 7000 кг, 2- 12 200 кг, 3- 11 650 кг, 4-11 000 кг; загальна маса - 41 850 кг, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
У вказаній справі позивач заперечує правомірність оскаржуваної постанови саме з мотивів неврахування відповідачем фактів, зокрема:
- автоматичним пунктом фіксації зафіксовано лише один транспортний засіб MAN TGA 18.40 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є тягачем і за своєю конструкцією оснащенням призначений для буксирування напівпричепів, причепів чи платформ; 
- перевезення вантажу (худоби) здійснювалося комбінованим транспортним засобо - двовісним автомобілем (тягач) з трьохвісним напівпричепом;
- кількість вісей комбінованого транспортного засобу дорівнює 5, а не 4, як і вказано в постанові;
- неправильно визначений тип транспортного засобу, кількість вісей впливають і а визначення маси вантажу, що перевозився, та розподіл навантаження на осі.
Судовим розглядом встановлено, що з наявних в матеріалах справі свідоцтв про реєстрацію т/з вбачається, що т/з МАN TGA 18.400 д.н.з. НОМЕР_2 є спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, а напівпричіп PEZZAIOLI SBA 63, реєстраційний номер НОМЕР_4 є н/причіп д/п худоби-Е.
Відповідно до фотозображення із копії інформаційного файлу, використаного ст. державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Теслюк Є.В. під час розгляду справи про правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі та винесення постанови серії АА №00017070 від 12.02.2024 року, 12.02.2024 року о 13 год. 42 хв. за адресою Н-01, км 198+300, Черкаська область, допустив рух транспортного засобу МАN TGA 18.400 д.н.з. НОМЕР_2 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху України: а саме: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,7% (1,026 тон) при дозволеному максимальному навантажені на здвоєні осі 18 тон, результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу навантаження на здвоєнні вісі - 19 026 кг, фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 4 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3590 мм, 2-3: 7120 мм, 3-4: 1340 мм; навантаження на вісь 1 - 7000 кг, 2- 12 200 кг, 3- 11 650 кг, 4-11 000 кг; загальна маса - 41 850 кг, на автоматичному зважувальному комплексі WIM-9,9 зафіксовано проїзд 5 ти вісного транспорного засобу МАN TGA 18.400 д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом.
З огляду на зазначене, колегія суддів вказує на безпідставне неврахування відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови факту проїзду транспортного засобу МАN TGA 18.400 д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом PEZZAIOLI SBA 63, реєстраційний номер НОМЕР_4 .
При цьому, оскаржувана постанова не містить виміряних з урахуванням похибки вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри, встановлені саме для транспортування н/причіп д/п худоби-Е. Так, згідно з позицією відповідача при обрахунку перевищення нормативних параметрів використано параметри, встановлені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, саме для транспортних засобів та їх составів - фактична маса - до 18 т.
Разом з цим, судова колегія зазначає, що транспортний засіб марки МАN TGA 18.400 д.н.з. НОМЕР_2 є вантажним – спеціалізованим сідловим тягачем обладнаним двома осями, який за своїми характеристиками не може перевозити вантаж без відповідного напівпричепу, однак прилад яким здійснювався зважування комбінованого транспортного засобу ідентифікував сідловий тягач, як автомобіль, що обладнаний чотирма осями, а другий транспортний засіб (напівпричіп) на якому фактично перевозився відповідний вантаж взагалі ідентифіковано.
Тобто, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності контролюючий орган не вірно встановив кількість осей комбінованого транспортного засобу, не встановив тип напівпричепу, його характеристики, що безпосередньо впливає на грані допустимого показника навантаження на осі, та як вірно зазначив суд першої інстанції не встановлено даних щодо фактичної маси транспортного засобу, що ставить під сумнів обґрунтованість сформованого контролюючим органом розрахунку навантаження осі такого комбінованого транспортного засобу.
Разом з цим, судова колегія звертає увагу, що слід враховувати властивості вантажу, який транспортував позивач, а саме свиней.
Відповідно до Правил транспортування тварин, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 р. №1402 перевезення свиней здійснюється без прив`язування з можливістю лежати або стояти в їх природному положенні.
Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , з 05.06.2015 та відповідно з 25.04.2012 належним власником сідлового тягача марки МАN TGA 18.400 д.н.з. НОМЕР_2 та відповідно напівпричепа PEZZAIOLI SBA 63, реєстраційний номер НОМЕР_4 є ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», а отже оскаржувана постанова помилково була складена відносно позивача.
Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, зважаючи на недоведеність з боку відповідача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА №00017070 від 12.02.2024 року.
Враховуючи відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає, що інші доводи сторін про правомірність чи неправомірність оскаржуваної постанови не впливають на вирішення справи по суті.
Посилання апелянта на висновки судів першої та апеляційної інстанції за аналогічних правовідносин сторін не можуть бути враховані колегією суддів, оскільки в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не у рішеннях (постановах) судів першої  (апеляційної) інстанції.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 270, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті  залишити без задоволення.
Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 09.04.2024 по справі №527/633/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич