УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
28 травня 2024 року
м. Київ
справа № 578/1042/23
провадження № 51-1454впа24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Сумського апеляційного суду про направлення з одного суду апеляційної інстанції до іншого справи про адміністративне правопорушення                         (№ 578/1042/23) стосовно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 
встановив:
Сумський апеляційний суд звернувся із вказаним вище поданням до Верховного Суду, яке обґрунтоване тим, що в цьому суді неможливо провести автоматизований розподіл зазначеної справи через відсутність необхідної кількості суддів, оскільки всі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) заявили самовідводи, які були задоволені ухвалами Сумського апеляційного суду, а судді судової палати з розгляду цивільних справ ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) згідно з рішенням зборів суддів залучаються до автоматизованого розподілу у разі неможливості розгляду заяв про самовідвід (відвід) у справах про адміністративне правопорушення суддями (суддям) судової палати з розгляду кримінальних справ. У зв`язку з цим апеляційний суд просить Верховний Суд вирішити питання про направлення справи про адміністративне правопорушення для розгляду до іншого суду апеляційної інстанції.
 
Учасників судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте для розгляду вони не прибули, що не перешкоджає вирішенню питання. 
Перевіривши наведені доводи, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що указане вище подання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон) ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Частиною 2 ст. 48 Закону передбачено, зокрема, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Частиною 3 ст. 257 КУпАП передбачено, що у разі вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.
За результатами аналізу законодавства та сталої практики Верховного Суду вбачається, що існують підстави, за наявності яких передача справи про адміністративне правопорушення на розгляд іншого суду є обов`язковою (справа стосується особи, яка працює або працювала на посаді судді в тому суді, до підсудності якого належить здійснення провадження; особа яка притягається до адміністративної відповідальності є працівником суду; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду).
Згідно з матеріалами справи, до Сумського апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення надійшла для розгляду апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 на постанову Краснопільського районного суду Сумської області від 29 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_4 .
Зі змісту подання апеляційного суду вбачається, що до судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду входять двоє суддів                         ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які у цій справі подали заяви про самовідвід. Ці заяви були задоволені ухвалами суду апеляційної інстанції від 10 і 17 травня 2024 року відповідно.
Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу                       судової справи між суддями від 17 травня 2024 року визначення колегії суддів не відбулося у зв`язку з тим, що не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. До того ж суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було виключено з автоматизованого розподілу, у зв`язку з відсутністю спеціалізації.
Водночас колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що приписами                                        ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду, тобто законом не заборонено суддям судової палати з розгляду цивільних справ розглядати справи про адміністративні правопорушення.
Крім того, Суд зауважує, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 18 Закону у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ. 
З урахуванням викладеного колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення подання Сумського апеляційного суду про направлення справи про адміністративне правопорушення (№ 578/1042/23) стосовно ОСОБА_4 з одного суду апеляційної інстанції до іншого, оскільки наявна фактична чисельність суддів та можливість визначення необхідної для розгляду цієї категорії справ спеціалізації суддів свідчать, що Сумський апеляційний суд не вичерпав процесуальних можливостей щодо формування складу суду для розгляду цієї справи.
Керуючись ст. 8, ч. 2 ст. 48 Закону, ст. 276 КУпАП, Верховний Суд
постановив:
Подання Сумського апеляційного суду про направлення з одного суду апеляційної інстанції до іншого справи про адміністративне правопорушення (№ 578/1042/23) стосовно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 154 КУпАП залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                               ОСОБА_3