СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року                                     м. Харків                        Справа № 922/4659/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Попков Д.О. , суддя  Фоміна В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 06.03.2024 року у справі №922/4659/23
за позовом - керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова, м. Харків    в інтересах держави, в особі: Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків, та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, м. Київ
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ
до - Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп", м. Харків
про    стягнення 32843,84 грн
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023року Керівник Салтівської окружної прокуратури міста Харкова (далі -Прокурор) в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації далі – Позивач 1) та Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України далі – Позивач 2) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп» (далі-Відповідач) про стягнення на користь Державного бюджету України пені за період з 19.03.2022 по 02.04.2022 включно у сумі 32843,84 грн.    внаслідок неналежного (несвоєчасного) виконання зобов`язання з поставки товару за Договором на постачання продовольчих товарів від 15.03.2022.
Ухвалою від 08.11.2023 Господарський суд Харківської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №922/4659/23 за правилами загального позовного провадження, залучив Акціонерне товариство «Українська залізниця» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів (далі – Третя особа).
Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.03.2024 року у справі №922/4659/23    в позові відмовлено повністю.
Прокурор, не погодившись з означеним судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, за змістом якої просив суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/4659/23 від 06.03.2024 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Прокурор зазначав наступне:
- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо неукладеності договору, оскільки направлення заявки підтверджується фактом виставлення Відповідачем рахунку на оплату, також сторонами визнається факт відповідної господарської операції;
- суд першої інстанції не врахував, що спірний договір на постачання є тристороннім договором і остаточний розрахунок за такими договорами здійснюється протягом трьох банківських днів з дати отримання платником від Міністерства аграрної політики та продовольства України сканованої копії рахунку за затвердженою формою і такий рахунок було направлено Третій особі;
-факт проведення остаточної оплати підтверджується інформацією з системи АТ “Укразлізниця” IT-Interprise, у зв`язку з чим договір між Позивачем 1 та Відповідачем було укладено саме на умовах тристороннього договору, який було затверджено рішенням правління АТ “Укрзалізниця”, тому висновок суду про виникнення багатостороннього зобов`язання з поставки товару на користь Третьої особи є хибним;
-висновок суду про неможливість застосування штрафних санкцій через неукладеність договору є безпідставним, оскільки з боку Відповідача відбулось порушення строків поставки товару і відповідальність у вигляді сплати пені передбачена умовами п. 6.1. тристороннього договору;
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду у справі №922/4659/23 від 15.04.24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокурора на означене судове рішення та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи у строк до 24.04.2024р. (включно). Вказаною ухвалою повідомлено про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі частини 10 статті 270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого заперечив проти доводів апеляційної скарги, вказуючи на недоведеність Прокурором правових підстав вимоги про стягнення штрафних санкцій за невиконання договору до державного бюджету, не доведено факт укладення договору, оскільки заявка від Позивача-1 відсутня і Прокурором не додано ані самої заявки, ані доказів її направлення, не додано платіжного документу про сплату Третьою особою 30% попередньої оплати саме за договором. Також Відповідач просив врахувати його скрутний матеріальний стан.
Від Позивача 2 надійшла заява, в якій останній зазначив про підтримання позиції Прокурора, викладеній в апеляційній скарзі.
Від Позивача 1 надійшли письмові пояснення, за змістом яких не викладено відношення щодо апеляційної скарги,  але зазначено про відсутність ознак не здійснення або здійснення неналежним чином компетентним органом захисту інтересів держави.
Враховуючи положення ч. ч. 13, 14 ст. 8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи із наступного.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:
- визначення обласних державних військових адміністрацій як тимчасових державних органів, які утворюються на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дій Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян, на підставі указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», №68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», до неї перейшли повноваження обласної державної адміністрації.
-здійснення Позивачем 1 закупівлі продовольчих товарів у постачальника, включеного до Переліку підприємств для забезпечення нагальних потреб функціонування держави з метою задоволення нагальних потреб функціонування держави на період дії воєнного стану, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» оборонні та публічні закупівлі товарів, робіт і послуг здійснюються без застосування процедур закупівель та спрощених закупівель, визначених Законами України «Про публічні закупівлі» та «Про оборонні закупівлі», переліки та обсяги закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони, а також інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони України визначаються рішенням державних замовників у сфері оборони; для інших закупівель - рішенням органу управління державним майном суб`єкта господарювання державного сектору економіки;
- уповноваження Третьої особи виступати платником за тристоронніми договорами, замовником за якими є військові адміністрації та/або центральні органи виконавчої влади, зі здійснення закупівель за рахунок коштів державного бюджету для задоволення нагальних потреб функціонування держави, зокрема, на придбання необхідних продовольчих товарів, відповідно до абзацу третього підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2022 року №185 «Деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану» ;
- визначення головним розпорядником субвенції Позивача 2, відповідно до Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану, затвердженими постановою Уряду України від 03.05.2022 №528 (далі - Порядок ), за змістом якого використання субвенції з здійснюється з дотриманням умов тристоронніх договорів, замовниками за якими є обласні, Київська міська військові адміністрації, а платником за грошовими зобов`язаннями замовників за договорами — АТ «Укрзалізниця»; надання субвенції шляхом її перерахування Міністерством інфраструктури України на рахунок АТ «Укрзалізниця», відкритий в державному банку; кошти, використані АТ «Укрзалізниця» для здійснення оплати за договорами, є субвенцією, що передана з державного бюджету до місцевих бюджетів у сумі такого платежу, згідно з положеннями пунктів 3 - 5 Порядку №528;
-укладення тристоронніх договорів на постачання продовольчих товарів для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони з метою задоволення нагальних потреб функціонування держави, в яких замовником виступала військова адміністрація та/або центральний орган виконавчої влади, платником - Акціонерне товариство «Українська залізниця», та юридична особа або фізична особа - підприємець, яка здійснила акцепт (прийняття) умов цього договору на постачання продовольчих товарів (надалі - договір) шляхом приєднання до його умов, іменована (-ий, -е) надалі - постачальник (надалі разом - сторони, а кожна окрема - сторона), відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 №185 «Деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану» (зі змінами) та від 20.03.2022 №328 «Деякі питання забезпечення населення продовольчими товарами тривалого зберігання та санітарно- гігієнічними товарами в умовах воєнного стану» (далі - постанова КМУ №328), із змінами, внесеними постановами КМУ від 24.03.2022 №359, від 07.11.2022 №373, від 09.04.2022 №424, від 26.04,2022 №482, від 03.05.2022 №528, від 01.07.2022 №752, від 22.07.2022 №817, від 27.08.2022 №954, від 07.11.2022 №1240.
Також судом встановлено, що на виконання вищенаведеного Порядку:
- Позивачем 1 уповноважено на формування заявок та підписання документів для здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану - керівника апарату обласної військової адміністрації Белявцеву Вікторію, згідно з наказом Харківської обласної військової адміністрації від 06 березня 2022 року №01-В «Про організацію здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану у Харківської обласної військової адміністрації» ;
- Третьою особою розміщено на власному сайті за посиланням https://uz.gov.ua/about/procurement/ Договору на постачання продовольчих товарів, затвердженого рішенням правління від 12.03.2022, витяг з протоколу №Ц-54/29 Ком.т, за бюджетною програмою 3101710 (КЕКВ 2620), за умовами пункту 1.1 якого постачальник (Відповідач) зобов`язується поставити Замовнику (Позивачу 1) продовольчі товари тривалого зберігання та/або пакувальні товари для їх фасування, перелік, кількість, ціни, умови поставки згідно з Інкотермс (у редакції 2010 року) яких зазначаються замовником у заявках, а замовник (Позивач 1) зобов`язується прийняти вказаний товар, а платник (АТ «Укрзалізниця», Третя особа) зобов`язується своєчасно забезпечити оплату за нього на умовах цього договору (далі-Договір приєднання).
Зазначені обставини сторонами не оспорюються.
За твердженням Прокурора:
- Позивачем 1 на адресу Відповідача направлено заявку на закупівлю продовольчих товарів (відповідно до постанови КМУ від 02.03.2022 №185) на постачання товару: крупа перлова, КОД ДК 021:2015 - 15613000-8 у кількості 200000,00 кг;
- Відповідачем на підставі Договору приєднання за бюджетною програмою 3101710 (КЕКВ 2620) виставлено рахунок №15/03/2022 від 15.03.2022 на оплату за постачання продовольчих товарів: крупа перлова (КОД ДК 021:2015 - 15613000-8) у кількості 200000 кг за ціною 16,65 грн (без ПДВ) на загальну суму 3996000,00 грн (з ПДВ) та здійснення 16.03.2022 платником (АТ “Українська залізниця”) попередньої оплати у розмірі 30% вартості товару на суму 1198800,00 грн згідно з рахунком;
- товар був поставлений Відповідачем Позивачу 1 партіями повністю (у загальній кількості 200000 кг), а замовником прийнятий без зауважень, що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних від 25.03.2022, 28.03.2022, 31.03.2022, 01.04.2022 та акту прийому-передачі №03/04/2022 від 03.04.2022 за договором б/н від 17.03.2022;
- остаточний розрахунок з відповідачем здійснений 05.04.2022 АТ «Укрзалізниця» у сумі 2797200,00, що підтверджується копією платіжного доручення №733 від 05.04.2022.
За таких підстав, Прокурор вважає, що Відповідач порушив строки поставки, у зв`язку з чим має сплатити до Державного бюджету України пеню у сумі 32843,84 грн за період прострочення з 18.03.2022 по 02.04.2022. на підставі п. 6.1 Договору приєднання за неналежне (несвоєчасне) виконання зобов`язання з поставки товару за договором на постачання продовольчих товарів Відповідач в суді першої інстанції проти позову заперечував, посилаючись на :
- неотримання грошових коштів від жодного з Позивачів;
- надані Прокурором докази оплати підтверджують перерахування грошових коштів зі звичайного банківського рахунку Третьої особи, а не з бюджетного;
- Прокурором не підтверджено підстав до звернення до суду через наявність заперечень з боку Позивача 1 про нездійснення ним захисту інтересів держави;
-укладення Договору приєднання не підтверджено належним чином, оскільки Прокурором надано лише роздруківку тексту Договору без доказів прийняття (акцепту) його умов з боку Відповідача, що суперечить умовам п.1.1. Договору;
-не надано доказів на підтвердження сплати Позивачем 1 передплати, оскільки копія рахунку на оплату виставлена на підставі Договору від 05.03.2022, тоді як Прокурор посилається на Договір від 12.03.2022.
Від Позивача 2 до суду першої інстанції були поданні пояснення щодо позовної заяви, в яких він зазначав про укладення тристороннього Договору на постачання продовольчих товарів в редакції, оприлюдненій на сайті АТ «Укрзалізниця» за посиланням - https://uz.gov.ua/about/procurement/ за бюджетною програмою 3101710 КЕКВ 2620 (далі – договір). Також зазначає, що оскільки попередня оплата за товар проведена 16.03.2022, а поставка товару здійснена 03.04.2022, то означене свідчить про неналежне виконання постачальником зобов`язання, покладеного на нього за договором, внаслідок чого підлягають стягненню в судовому порядку штраф та пеня у сумі 32843,84 грн.
У письмових поясненнях Прокурор зазначив, що звернення із вказаним позовом спрямоване на відновлення зазначених державних та суспільних інтересів, оскільки стягнення відповідних коштів, які є компенсацією за прострочення виконання зобов`язання за договором поставки із постачальника на рахунок платника з подальшим їх поверненням до державного бюджету сприятиме фінансуванню нагальних потреб держави в умовах воєнного стану.
Позивач 1 надав додаткові пояснення у справі, в яких, зокрема вказував, що у конкретному випадку за загальним правилом про позовну давність, така позовна давність продовжується на строк дії воєнного стану, і Позивач може звернутися з таким позовом і після закінчення дії воєнного стану. З огляду на вищезазначене, Позивач 1 вважав, що у правових відносинах викладених у позові, відсутні ознаки не здійснення або здійснення неналежним чином компетентним органом захисту інтересів держави.
Третя особа у поясненнях повністю підтримувала позовні вимоги, викладені в позовній заяві Прокурора.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що Договір є неукладеним, оскільки Прокурор не надав суду доказів погодження його умов з боку Відповідача, також суд вважав безпідставними вимоги Прокурора щодо стягнення такого штрафу на користь державного бюджету.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в абзаці 3 підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 185 від 2 березня 2022 року «Деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану» встановлено, що Акціонерне товариство Українська залізниця уповноважується виступати, зокрема, платником за тристоронніми договорами, замовником за якими є військові адміністрації та/або центральні органи виконавчої влади, із здійснення закупівель за рахунок коштів державного бюджету для задоволення нагальних потреб функціонування держави (на придбання необхідних продовольчих товарів, а також пакувальних товарів для їх фасування, пального, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів (вакцин), медичних виробів, допоміжних засобів до них, медичного обладнання, будівельних матеріалів для першочергових аварійно-ремонтних робіт на об`єктах, які пошкоджені внаслідок бойових дій, оплату послуг із зберігання та/або переробки зерна).
За підпунктом 3 пункту 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України за договорами, передбаченими абзацами третім і четвертим підпункту 1 пункту 1 цієї постанови, оплата здійснюється за погодженням в частині затвердження переліків продукції, постачальників, обсягів та цін на продукцію, що закуповується, розмірів та строків попередньої оплати: за продовольчу продукцію і пакувальні товари для їх фасування - з Міністерством аграрної політики та продовольства.
Фінансування видатків акціонерного товариства «Українська залізниця» для здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг здійснюється за рахунок власних коштів, коштів державного бюджету, інших залучених коштів незалежно від того, чи передбачені такі видатки, обсяги та джерела фінансування фінансовим планом зазначеного акціонерного товариства (п. 2).
Постановою від 03 травня 2022 року № 528 «Деякі питання фінансування закупівлі товарів тривалого зберігання в умовах воєнного стану» Кабінетом Міністрів України затверджено «Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану», які визначають механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на забезпечення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану (далі - субвенція) за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету.
Головним розпорядником субвенції є Мінінфраструктури. Розпорядники субвенції за місцевими бюджетами визначаються рішеннями про такі бюджети відповідно до законодавства (п. 2).
За п.п. 3-5 цієї постанови Кабінету Міністрів України використання субвенції здійснюється з дотриманням умов тристоронніх договорів на здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану, зокрема на придбання необхідних продовольчих і санітарно- гігієнічних товарів, а також пакувальних товарів для їх фасування, пального, будівельних матеріалів для проведення першочергових аварійно-ремонтних робіт на об`єктах, які пошкоджені внаслідок бойових дій, лікарських засобів, імунобіологічних препаратів (вакцин), медичних виробів, допоміжних засобів до них, медичного обладнання, укладених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2022 року № 185 «Деякі питання здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану» (далі - договори), замовниками за якими є обласні, Київська міська військові адміністрації, а платником за грошовими зобов`язаннями замовників за договорами - АТ «Українська залізниця».
Субвенція надається шляхом її перерахування Мінінфраструктури на рахунок Укрзалізниці, відкритий в державному банку, з подальшим спрямуванням Укрзалізницею на оплату грошових зобов`язань замовників перед постачальниками товарів (виконавцями робіт або надавачами послуг) відповідно до укладених договорів та рахунків постачальників товарів (виконавців робіт або надавачів послуг) за договорами.
Кошти, використані Укрзалізницею для здійснення оплати за договорами, є субвенцією, що передана з державного бюджету до місцевих бюджетів, та коштами місцевих бюджетів, що передані розпорядникам субвенції, від розпорядників субвенції постачальникам товарів (виконавцям робіт або надавачам послуг), у сумі такого платежу.
Та обставина, що поставка товару Відповідачем Позивачу 1 та оплата його Третьою особою були зроблені на підставі вищенаведених постанов КМУ з метою задоволення нагальних потреб функціонування держави в умовах воєнного стану, сторонами не оспорюються, предметом спору є вчинення Відповідачем господарського правопорушення у вигляді прострочення поставки товару та підстави притягнення його до господарської відповідальності у вигляді сплати штрафу в дохід Державного бюджету України.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що підставою такого порушення та стягнення штрафу є лише зміст вищенаведеного Договору приєднання, оскільки вищенаведеними постановами КМУ а ні строк поставки товару, а ні штрафні санкції щодо його порушення -не передбачені.
Так, відповідно до п.5.4. Договору приєднання, товар повинен бути поставлений Замовнику протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання Постачальником попередньої оплати, якщо інше не узгоджено сторонами додатково, а змістом п.6.1 Договору у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому замовником, постачальник сплачує на зазначений у цьому Договорі рахунок платника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості непоставленого товару за кожний день затримки.
Відповідач факт приєднання до цього Договору заперечував як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.
Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
За приписами ст.509 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст.173 Господарського кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).
Частиною1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з умовами пункту 1.1 вказаного Договору приєднання, постачальник  зобов`язується поставити замовнику продовольчі товари тривалого зберігання та/або пакувальні товари для їх фасування (далі - товар), перелік, кількість, ціни, умови поставки згідно з Інкотермс (у редакції 2010 року) яких зазначаються замовником у заявках, а замовник (Позивач-1 зобов`язується прийняти вказаний товар, а платник (Третя особа) зобов`язується своєчасно забезпечити оплату за нього на умовах цього договору.
Пунктом 11.2 Договору встановлено, що він може бути укладений лише шляхом приєднання замовника та постачальника до всіх умов договору в цілому. Доказом повного та беззаперечного прийняття замовником і усіх умов цього договору (акцептом) є факт направлення замовником на адресу постачальника заявки, визначеної пунктом 1.1 цього договору. Доказом повного та беззаперечного прийняття постачальником всіх умов цього договору (акцептом) є факт направлення постачальником на адресу замовника письмового повідомлення про прийняття заявки замовника (рахунку на попередню оплату), визначеної пунктом 1.1 цього договору.
Отже, у разі здійснення поставки товару Відповідачем саме на підставі наведеного Договору приєднання, окрім доказів приєднання до його загальних умов, сторони мали узгодити істотні умови договору - найменування, кількість та якість товару, його ціна, а також умови поставки.
Водночас, матеріали справи не містять доказів, що Відповідач приєднався саме до зазначених умов Договору, в матеріалах справи відсутня заявка Позивача 1, а також будь- які інші докази такого приєднання.
Судова колегія вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що факт виставляння рахунку, прийняття його оплати та поставка товару - свідчать про приєднання Відповідача до Договору - ці Прокурора висновки базуються лише на його припущеннях.
Факт поставки товару в межах відповідної державної програми також не свідчить про приєднання Відповідача до умов вказаного Договору.
Крім того, у якості підстави виставленого Відповідачем рахунку зазначений інший договір -від 05.03.2022 року, а обставин щодо дати публікації Договору приєднання, час набрання ними чинності та ознайомлення чи погодження його умов Відповідачем - взагалі встановити неможливо, оскільки таких доказів матеріали справи не містять.
За твердженням Прокурора та Третьої особи, спірний Договір було оприлюднено на сайті Третьої особи та затверджено рішенням її правління від 12.03.2022р., проте будь- яких об`єктивних доказів цього також  не надано.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що наданий Прокурором примірник Договору не є належним доказом того, що умови такого Договору були акцептовані зі сторони Відповідача, оскільки зазначений доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, тобто, має односторонній характер та до вказаних загальних умов можуть вноситися відповідні зміни на користь однієї сторони.
Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.11.2019 у справі № 910/13940/18.
Факт погодження остаточного розрахунку Міністерством аграрної політики та продовольства України на підставі акта прийому-передачі товару та/або накладної (товарно-транспортної або залізничної), підписаних постачальником та замовником, також не є підставою до розповсюдження на Відповідача умов Договору приєднання в спірній частині.
Наявний в матеріалах справи рахунок на оплату від 15.03.2022 (а.с. 40 т.1) містить посилання на Договір від 05.03.2022, а платіжне доручення про перерахування Третьою особою грошових коштів у розмірі 2797200, 00грн. на користь Відповідача містить посилання на оплату за Договором згідно рахунку №15.03.2022 від 15.03.2022, а акт прийому-передачі продукції від 03.04.2022 взагалі містить посилання на Договір б/н від 17.03.2022.
Крім того, судова колегія вважає безпідставними вимоги Прокурора щодо стягнення штрафних санкцій саме на користь Державного бюджету України, оскільки будь-яких правових підстав для цього не встановлено, вимогами діючого законодавства, а також умовами Договору приєднання, навіть, якщо б він був погоджений Відповідачем - така умова не встановлена, оскільки за змістом Договору штрафні санкції мають бути сплачені на рахунок саме Третьої особи, а не Державного бюджету України.
Посилання про те, що оскільки грошові кошти, які було перераховано від Третьої особи на рахунок Відповідача, є субвенцією, а тому штрафні санкції повинні бути стягнуті на користь Державного бюджету, є припущенням апелянта та ґрунтуються на вільному трактуванні ним вимог чинного законодавства.
За таких обставин судовою колегію не встановлено факту господарського правопорушення з боку Відповідача, а також не встановлено факту порушень прав чи  інтересів держави в межах заявлених позовних вимог.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача пені за період з 19.03.2022 по 02.04.2022 включно у сумі 32843,84 грн., не ґрунтуються на вимогах закону у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
Будь-яких порушень норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.
Інших доводів на спростування означеного апеляційна скарга Прокурора не містить.
На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 06.03.2024 року у справі №922/4659/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 06.03.2024 року у справі №922/4659/23– залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 06.03.2024 року у справі №922/4659/23 – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Заступника керівника Харківської обласної прокуратури.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Стойка

Суддя                                                                                           Д.О. Попков  

Суддя                                                                                           В.О. Фоміна