ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 квітня 2024 року
м. Київ
справа № 950/301/23
провадження № 51-5774км23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
засудженого                                              ОСОБА_6 ,
захисника                                                   ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 23 червня 2023 року про повернення апеляційної скарги в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42022201350000015, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Мала Рибиця, Краснопільського району, Сумської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Лебединського районного суду Сумської області від 24 лютого 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 62 КК України ОСОБА_6 замінено покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 роки.
Визначено, що початок строку відбування покарання ОСОБА_6 слід рахувати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку суду.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 23 червня 2023 року відмовлено захиснику ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Лебединського районного суду Сумської області від 24 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 та повернуто апеляційну скаргу.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий судовий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Вважає ухвалу апеляційного суду про залишення без задоволення його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду незаконною і такою, що не відповідає вимогам ст. 399 КПК України, оскільки строк апеляційного оскарження зазначеного судового рішення сторона захисту пропустила із незалежних від її волі та бажання причин.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 просили задовольнити касаційну скаргу з викладених у ній підстав.
Прокурор ОСОБА_5 просила залишити без задоволення касаційну скаргу сторони захисту, а оскаржуване рішення - без змін.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У пункті 8 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено гарантії, згідно з яким однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право особи на апеляційне оскарження, спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.
Положеннями ст. 24 КПК України кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод, законних інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Частина 3 статті 399 КПК України визначає підстави для повернення апеляційної скарги, однією з яких є подача апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
З урахуванням вказаних вимог закону та положень п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд повинен навести встановлені обставини щодо початку строку на апеляційне оскарження, дату звернення із апеляційною скаргою та відповідні мотиви, з яких виходив суд при прийнятті свого рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що захисник ОСОБА_7 , не погодившись із вироком Лебединського районного суду Сумської області від 24 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 , звернувся до Сумського апеляційного суду із апеляційною скаргою. Крім цього, захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження цього судового рішення, яке мотивував тим, що у зв`язку з проходженням військової служби та виконанням бойового розпорядження обвинувачений не мав змоги завчасно звернутися до адвоката за правовою допомогою і у встановлений законом строк подати апеляційну скаргу на вирок місцевого суду.
Проте, суд апеляційної інстанції, відмовив стороні захисту у задоволенні цього клопотання та повернув апеляційну скаргу захиснику.
Своє рішення колегія суддів апеляційного суду мотивувала тим, що ОСОБА_6 отримав копію судового рішення в день його проголошення, апеляційна скарга подана з тривалим пропуском встановленого законом строку його захисником ОСОБА_7 , який вступив у справу після набрання вироком законної сили, і матеріали кримінального провадження не містять будь-яких доказів про проходженням обвинуваченим військової служби та виконання бойового розпорядження у такий спосіб, що завадив йому звернутися за правовою допомогою та вчасно подати апеляційну скаргу. 
Такі висновки апеляційного суду є передчасними з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи суд апеляційної інстанції провів судовий розгляд клопотання сторони захисту з викликом, але без участі сторін кримінального провадження, зокрема ОСОБА_6 , тим самим не встановив усіх обставин, через які останній завчасно не звернувся за правовою допомогою і оскаржив вирок із пропуском визначеного законом строку
Так, в матеріалах кримінального провадження міститься інформація, відповідно до якої старший солдат ОСОБА_6 з 01 лютого по 10 квітня 2023 року виконував службові обов`язки (бойове розпорядження із забезпечення кругової оборони) у  АДРЕСА_2 (трохи більше 30 км від кордону з російською федерацією) у складі 1-ї патрульної роти окремого батальйону в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Ця обставина залишилася без належної оцінки суду апеляційної інстанції, який всупереч наявним процесуальним можливостям не з`ясував чи міг ОСОБА_6 , беручи у взаємодії зі Збройними Силами України участь у відсічі збройній агресії російської федерації проти України, відлучитися з місця несення служби задля того, аби укласти договір із захисником або самостійно вчасно звернутися із апеляційною скаргою до суду. 
Таким чином висновки колегії суддів апеляційного суду про те, що обвинувачений мав змогу завчасно укласти договір про надання правової допомоги або самостійно подати апеляційну скаргу у визначений процесуальним законом строк є передчасними.
Слід зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із збройною агресією рф, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.
Крім цього, не переконливими є висновки апеляційного суду про звернення сторони захисту із апеляційною скаргою із тривалим пропуском встановленого законом строку.
Так, вирок місцевого суду ухвалено 24 лютого 2023 року, а закінчення строку на його оскарження з урахуванням вихідних днів припадало на 27 березня 2023 року. ОСОБА_6 до 10 квітня 2023 року виконував службові обов`язки на підставі бойового розпорядження у м. Тростянець Охтирського району Сумської області і уклав договір про надання правової допомоги із захисником, який знаходився у м. Суми Сумської області, 12 квітня 2023 року. 
Оскільки апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого захисник ОСОБА_7 подав вже на наступний день, тобто 13 квітня 2023 року, то твердження про значну тривалість пропущеного строку на апеляційне оскарження є безпідставними.
Таким чином, у даному кримінальному провадженні Сумський апеляційний суд не надав належної оцінки доводам клопотання сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, дійшов непереконливого висновку про значну тривалість його пропуску і, як результат, без з`ясування усіх обставин відмовив у задоволенні вимоги сторони захисту та повернув апеляційну скаргу.
Отже, суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, адже це перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для його скасування і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 433, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Сумського апеляційного суду від 23 червня 2023 року про повернення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 24 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_8                                       ОСОБА_2                                  ОСОБА_3