ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 682/1147/22
провадження № 51-6294км23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                 ОСОБА_1 ,
суддів                                                             ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання                 ОСОБА_4 ,
прокурора                                                        ОСОБА_5 , 
захисника                                                      ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції), 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 04 липня 2023 рокуукримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022244000000585, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута Хмельницької області, який зареєстрований та фактично проживає у тому ж населеному пункті ( АДРЕСА_1 ),
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
За вироком суду  ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
10 червня 2022 року близько 22:00 у м. Славуті Хмельницької області ОСОБА_7 , який був у стані алкольного сп`яніння, на сходовій клітці в під`їзді № 4 будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, з метою відкритого викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-Х, наблизився до потерпілої ОСОБА_8 і, схопивши рукою за її волосся, зняв із плеча її жіночу сумку, з якої відкрито викрав належний їй мобільний телефон марки «Redmi Note 9» бірюзового кольору вартістю 4050 грн, що був у силіконовому чохлі синього кольору вартістю 200 грн, із сім-картками операторів стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 100 грн та ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 100 грн, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 4450 грн.
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 04 липня 2023 року вирок місцевого суду стосовно  ОСОБА_7  залишив без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду стосовно нього у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Стверджує, що він не мав умислу на вчинення злочину, а припущення суду не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку. Зазначає, що в матеріалах кримінальної справи відсутні аудіо- та відеозаписи судових засідань Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня та 11 жовтня 2022 року (у якому проголошений вирок). Як зазначає засуджений, у своїх показаннях він указував, що між ним та потерпілою ОСОБА_8 виникла сварка сімейного характеру і, після того як потерпіла пішла з квартири, він ліг спати, умислу на заволодіння мобільним телефоном не мав і вже наступного дня добровільно віддав телефон працівникам поліції. Зазначає про відсутність у його діях корисливого мотиву і корисливої мети щодо збагачення за рахунок мобільного телефона потерпілої ОСОБА_8 , а тому вважає помилкову кваліфікацію його діянь як грабіж, що вчинений в умовах воєнного стану. На його переконання, показання потерпілої ОСОБА_8 і свідка ОСОБА_9 не узгоджуються з тим фактом, що ОСОБА_7 викрав у потерпілої мобільний телефон, адже в суді потерпіла показала, що, після того як вона посварилася із ОСОБА_7 , викликала таксі та поїхала до ОСОБА_9 . Не погоджується з посиланням Хмельницького апеляційного суду на показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки будь-яка інформація про цих свідків відсутня у матеріалах кримінальної справи, зокрема у журналах судових засідань. Зазначає, що були порушені процесуальні права та гарантії ОСОБА_7 , адже йому не були роз`яснені його права на професійну правничу допомогу та право не свідчити проти себе на момент складання заяви про добровільну видачу мобільного телефона і протоколу огляду та добровільної видачі від 13 червня 2022 року, що визнані доказами судами першої та апеляційної інстанцій. Посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та його особі через суворість. Вважає безпідставним визнання перебування у стані алкогольного сп`яніння як обставини, що обтяжує його покарання, натомість вважає, що існують обставини, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування ним завданої шкоди. Також, беручи до уваги думку потерпілої ОСОБА_8 про надмірну суворість призначеного покарання, вважає, що наявні підстави дають можливість застосувати до нього положення ст. 69 КК України і призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.
Позиції учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_6 підтримала касаційну скаргу засудженого. 
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_7 .
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію учасників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
За вироком суду першої інстанції  ОСОБА_7  визнано винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України. 
Суб`єктивна сторона грабежу характеризується прямим умислом. Обов`язковими суб`єктивними ознаками є корисливий мотив (спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна) та корислива мета (збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, у долі яких зацікавлений інший).
За таких обставин суду належало з`ясувати мотив і мету незаконного заволодіння мобільним телефоном потерпілої і те, чи були вони корисливими.
З показань, які засуджений ОСОБА_7 давав у суді першої інстанції, убачається, що 10 червня 2022 року він разом із ОСОБА_8 проводили вільний час, їй дзвонив телефон, приходили смс-повідомлення, його це розізлило і він виштовхав потерпілу з квартири. На сходовій клітці вихопив у неї сумочку, в якій був мобільний телефон, забрав його, кинув і розбив. Потерпіла разом із дитиною побігла по сходах униз. Він спустився і підібрав мобільний телефон, потім пішов і ліг спати. Він не пам`ятає, як приходили працівники ДСНС та, коли працівники поліції перебували у квартирі, не розумів, що відбувається. Того вечора він був у стані алкогольного сп`яніння, викидав речі потерпілої ОСОБА_8 через балкон, думав, що разом із речами викинув і телефон. Наступного дня до нього зателефонували працівники поліції і він добровільно видав їм мобільний телефон ОСОБА_8 , що був без чохла та сім-карток, яких він не брав. Повідомив суду, що не мав на меті збагатитися за рахунок викраденого мобільного телефону, а прагнув таким чином повернути потерпілу, яка не хотіла з ним проживати спільно однією сім`єю. Наразі він відшкодував матеріальну шкоду, придбавши для потерпілої новий мобільний телефон. 
Допитана в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_8 показала, що вона винаймала квартиру в ОСОБА_7 та його брата ОСОБА_13 , проживала з трьома дітьми. До ОСОБА_7 і його брата ставилася дуже добре, ОСОБА_7 часто залишався ночувати в квартирі, між ними були близькі стосунки, але до серйозних стосунків із ОСОБА_7 вона не була готова. 10 червня 2022 року ввечері вони разом із ОСОБА_7 повечеряли і випили пляшку шампанського, потім ОСОБА_7 почав кричати і виганяти її з квартири. Вона схопила малу дитину, рюкзак і вискочила на сходову клітку без взуття. ОСОБА_7 біг за нею, схопив її за волосся і вихопив рюкзак, від поштовху вона не втрималася і з`їхала по сходинках. ОСОБА_7 забрав із сумки її мобільний телефон, почав знову кричати і звинувачувати її, що телефон для неї найважливіша річ, потім кинув його, телефон вдарився об підлогу, екран розбився. Далі ОСОБА_7 підібрав мобільний телефон, зайшов з ним у квартиру і зачинився. Потерпіла викликала таксі й разом із дитиною поїхали до друзів. Із ОСОБА_15 і ОСОБА_16 вони прийшли до квартири ОСОБА_7 , щоб забрати речі і телефон, але ОСОБА_7 не відчиняв, почав викидати речі, сказав, що телефон він теж викинув. Вони з ОСОБА_15 шукали телефон і не знайшли. Потім викликали працівників поліції. Згодом їй повернули телефон в поліції, він був у пошкодженому вигляді, без чохла і сім-картки. ОСОБА_7 купив її сину новий мобільний телефон, претензій до нього вона не має.
Зазначеним показанням ОСОБА_7 і ОСОБА_8 суди не надали належної оцінки, зокрема не надано оцінки подіям, які відбулися напередодні, не з`ясовано, чи була корислива мета в засудженого, коли він забирав телефон у потерпілої.
Таким чином, необхідно зазначити, що суд не вжив усіх передбачених законом заходів для встановлення наявності чи відсутності усіх елементів складу злочину в діянні, інкримінованому  ОСОБА_7 .
 За таких обставин судові рішення не можна вважати законними та справедливими. А тому вони підлягають скасуванню як такі, що постановлені з істотним порушенням вимог кримінального закону, а кримінальне провадження -  призначенню на новий розгляд у суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суд повинен повно й усебічно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону дослідити обставини провадження, наявні докази, дати їм належну оцінку й постановити законне та обґрунтоване рішення з дотриманням прав сторін. 
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив: 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 04 липня 2023 року стосовно ОСОБА_7  скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів - до 12 червня 2024 року включно.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                   ОСОБА_3