ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/21656/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 в адміністративній справі №160/21656/23  (суддя Луніна О.С.) у справі  за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

в с т а н о в и В:

У серпні 2023р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Пенсійного фонду України, в якій позивач просив:
- визнати протиправними дії Пенсійного фонду України, щодо не призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 11.06.2003 року ОСОБА_1 згідно статті 29 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення”, незаконними;
- зобов?язати Пенсійний фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію з 11.06.2003 року по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення”;
- зобов?язати Пенсійний фонд України провести розрахунок і виплату несплаченої ОСОБА_1 пенсії з 11.06.2003 року по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” в місячний термін після набрання чинності даної судової постанови;
- стягнути з Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 недоплачену суму пенсійних виплат з 11.06.2003 року по теперішній час.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 в задоволені адміністративного  позову відмовлено.
Рішення суду обгрунтовано тим, що Пенсійний фонд України не є належним суб?єктом владних повноважень щодо призначення та розрахунку пенсії ОСОБА_1 ,
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач , зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольити позовні вимоги . 
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що  Пенсійний фонд України сам по собі є об`єднанням управлінь і законодавець, таким чином дає змогу Пенсійному фонду України вибрати для себе форму управління у відповідності до завдань які поставлені Законом для вирішення на момент їх виникнення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, з 11.06.2003 року ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності другої групи внаслідок загального захворювання, яку було обчислено відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
На звернення ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом № 20947-15528/Н-01/8-0400/22 від 14.07.2022 року, надано відповідь відповідно до  якої  в перерахунку пенсії по інвалідності відмовлено.
Головне управління Пенсійного фонду України листами від 08.03.2023 № 8280-6060/Н-01/8-0400/23, від 27.03.2023 № 11282-11695/Н-01/8-0400/23, від 28.04.2023 № 8743-15128/Н-01/8-0400/23 повідомило позивача про те, що порушене ним у зверненні питання було розглянуто та роз?яснення було надано листом № 20947-15528/Н-01/8-0400/22 від 14.07.2022 року, направленим 18.07.2022 року засобами поштового зв`язку на зазначену у зверненні адресу. Повторно цей лист було направлено додатком до листа від 08.03.2023 № 8280-6060/Н-01/8-0400/23.
Вважаючи, що відповідач протиправно не врахував під час обчислення розміру пенсії приписи статті 29 Закону № 1788 та не погодившись із розміром пенсії, яку йому було нараховано та виплачено, позивач звернувся до суду.  
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини першої  статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України “Про загальнообов?язкове держане пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі – Закон № 1058) звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1).
Згідно з п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі – Положення № 280) Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Згідно п. 7 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
За умовами пп. 6 п. 4 Положення № 280 Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань: організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій.
Таким  чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції й про необґрунтованість    позовних вимог до ПФУ, оскільки в силу вимог Положення про ПФУ, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280  та Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого  постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, ПФУ, як центральний орган виконавчої влади, не наділений повноваженнями щодо призначення, перерахунку та виплати пенсії, у тому числі й позивача.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18/05/2022 у справі         № 640/19528/19.
За правилами  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  242-245,  308,  311,  315,  316,  321-322,  325,  328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 залишити без змін.
                    Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5  ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий