ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 червня 2024 року  
м. Київ

справа №824/407/17-а
адміністративне провадження №К/9901/39286/21, №К/9901/40717/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Єзерова А.А.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ТОВ «Гіпербуд» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом державного реєстратора комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Жар І.Г., державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Венгера А.В., приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В., державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Добки О.Г., державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «Чернівецьке міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, треті особи: обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний комплекс «Проспект», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» про визнання незаконними та скасування наказів та висновку комісії,
УСТАНОВИВ
1.    У червні 2017 року державний реєстратор комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Жар І.Г., державний реєстратор прав на нерухоме майно комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Венгер А.В., приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Макеєва Н.В., державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Добка О.Г., державний реєстратор прав на нерухоме майно комунального підприємства «Чернівецьке міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_1 звернулись до Чернівецького окружного адміністративного суду з окремими позовами до Міністерства юстиції України, комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, в яких просили:
визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1871/5 від 13 червня 2017 року;
визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1872/5 від 13 червня 2017 року;
визнати протиправним та скасувати висновок комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначали про незаконність оскаржуваного наказу в частині скасування Мінюстом вчинених ними реєстраційних дій.
2. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 09 липня 2020 року касаційні скарги Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвої Н.В., Присакару О.І. на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року задоволено частково.
Рішення судів скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Чернівецького окружного адміністративного суду.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року закрито провадження в частині позовних вимог за позовом Присакару О.І. до Міністерства юстиції України, комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, треті особи: обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний комплекс «Проспект», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» про визнання незаконним та скасування наказу та висновку комісії.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1871/5 від 13 червня 2017 року.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1872/5 від 13 червня 2017 року.
Визнано протиправним та скасовано висновок комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року.
Постановою Верховного Суду від 14 травня 2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22 травня 2024    року, касаційні скарги ТОВ «Гіпербуд» та Міністерства юстиції України задоволено частково.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про скасування пунктів 2, 4, 5, 6 наказу Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року № 1871/5 та пункту 2 наказу № 1872/5 скасовано та закрито провадження у справі в цій частині.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України від 13 червня 2017    року скасовано. У задоволенні позову в цій частині відмовлено.
В іншій частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року залишено без змін.
3. 27 травня 2024 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ТОВ «Гіпербуд» про ухвалення додаткового судового рішення, у якій заявник просить ухвалити додаткову постанову, якою рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про скасування пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року № 1871/5 скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.
Верховний Суд ухвалою від 03 червня 2024 року призначив розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі в порядку письмового провадження з 04 червня 2024 року.
Розглянувши подану заяву, вивчивши матеріали справи, колегія суддів КАС ВС дійшла висновку, що подана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення, визначені статтею 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Згідно з частиною першою статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання щодо однієї з позовних вимог, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.
4. Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд дійшов таких висновків.
У цій справі з позовами звернулись до суду реєстратори, вимоги позовів стосувались оскарження наказів Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року №1871/5 та №1872/5.
Судами попередніх інстанцій позови реєстраторів були задоволені, а вказані накази скасовані повністю.
Верховний Суд у постанові від 14 травня 2024 року скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій та закрив провадження у справі в частині позовних вимог, оскільки державні реєстратори у цих правовідносинах не мають права на звернення до суду з метою оскарження спірних наказів в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно в жодному виді провадження.
Під час розгляду справи Судом досліджено, зокрема, Наказ Міністерства юстиції України від 13    червня 2017 року № 1871/5, зі змісту якого встановлено, що пунктами 2-6 Мін`юст скасував реєстраційні дії проведені реєстраторами. 
Колегія суддів звертає увагу, що Наказ Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року № 1871/5 реєстраторами оскаржений в цілому.
Переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій, Верховний Суд не надавав оцінку підставам прийняття Наказу від 13 червня 2017 року № 1871/5 в частині пунктів 2-6 по суті встановлених відповідачем порушень та, відповідно, підставам скасування реєстраційних дій, а виходив виключно з оцінки права на оскарження Наказу в цій частині позивачами. 
При цьому, постановою Верховного Суду від 14 травня 2024 року залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій виключно в частині пункту 7 оскаржуваного наказу, яким позивачам тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
У свою чергу, пунктом 3 наказу Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року № 1871/5 вирішено скасувати прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Чернівецької області Микитюком Ігорем Анатолійовичем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Тобто, пункт 3 Наказу № 1871/5 так само, як і пункти 2, 4-6 стосуються скасування реєстраційних дій.
Ці обставини були предметом дослідження Судом, але у резолютивній частині постанови Верховного Суду від 14 травня 2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22 травня 2024 року, Верховним Судом залишилось не вирішеним питання щодо пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року № 1871/5.
Враховуючи викладене, факт оскарження пункту 3 (Наказу № 1871/5 в цілому) реєстраторами, відсутність права яких на звернення до суду з таким позовом встановлена судом та не потребує дослідження обставин і доказів щодо прийняття рішення в цій частині по суті, рішення судів попередніх інстанцій у частині позовних вимог про скасування пункту 3 наказу № 1871/5 підлягають скасуванню, а провадження у справі в цій частині- закриттю.
З огляду на викладене, колегія суддів КАС ВС приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «Гіпербуд» про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі.
Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Керуючись статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» про ухвалення додаткового рішення у справі № 824/407/17-а задовольнити.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про скасування пункту 3 наказу Міністерства юстиції України від 13 червня 2017    року № 1871/5 скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                     Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                               Єзеров А.А.
                                                                                                                        Тацій Л.В.