ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року                                                    м. Дніпро         Справа №  904/3710/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)
суддів:  Мороза В.Ф., Коваль Л.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Красота О.І.) від 16.01.2024р. у справі № 904/3710/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро   
до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат",   м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область 
про стягнення плати за користування вагонами

                                                                              ВСТАНОВИВ:

        У жовтні 2022 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 141  069,36 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № ПР/ПМ-21-50/НЮдч від 09.12.2021, яке полягало у несвоєчасному забирання відповідачем вагонів.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024р. у справі № 904/3710/22 позов задоволено у повному обсязі; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця"  в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у вказаному вище розмірі та судовий збір. 
Рішення мотивовано тим, що позивачем належними доказами підтверджено факт знаходження прийнятих до перевезення спірних вагонів на станції призначення із перевищенням дозволеного терміну перебування з вини відповідача, при цьому останнім не доведено наявності обставин, що могли б бути підставою для звільнення його від відповідальності за таке порушення з огляду на положення ст.121 Статуту залізниць України.
Не погодившись з зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 у справі № 904/3710/22 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсягу.
В обґрунтування скарги апелянт посилається на те, що:
- відомості плати за користування вагонами та Пам`ятка №568 оформлені з порушенням вимог Правил перевезення вантажів та п.п.6.2.1, 6.2.2 Інструкції з технічного обслуговування вагонів в експлуатації у частині того, що у вагоні №67596643 прострочено термін деповського ремонту, таке стало можливим внаслідок неоформлення працівниками залізниці повідомлення форми ВУ-23М, що призвело до неправомірного зарахування вказаних вагонів до робочого парку та оформлення Пам`ятки про подавання вагонів форми ГУ-45 №568 від 18.04.2022;
- з аналогічних підстав є оформленими з порушеннями  відомості плати за користування вагонами №№11069078, 11069081 та пам`ятка про подавання вагонів №778, 977, 980 у зв`язку з простроченням терміну деповського ремонту вагонів: 62611835,  62920749, 62922679, 63030324, , таким чином плата за користування вагонами за вказаними відомостями у сумах відповідно 39062,50грн, 19250,00грн нараховані безпідставно;
- відповідальними працівниками станції Грекувата при оформленні Пам`ятки про подавання вагонів №568 та відомостей плати за користування вагонами не враховано факт того, що вагон №67596643 має заборону на вихід за межі України, тому плата за користування вагонами по відомості плати №05059021 у сумі 28762,50грн та по відомості плати №09059033 у сумі 10000,00 нараховано безпідставно;
- відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46 №05059024 не підлягає оплаті у сумі 482,80грн, оскільки акт ГУ-23 від 01.05.2022 №516 відповідачем не підписаний, а акт №519 від 02.05.2022 підписаний ним з зауваженнями про те, що з огляду на технічний огляд поїзда виявлено 17 вагонів з технічними несправностями, між тим відповідальні особи залізниці не оформили  повідомлення ВУ-23М про технічну несправність вагонів, отже залізниця акт загальної  форми про початок затримки не мала права оформляти;
- за переконанням апелянта оскаржуване рішення не відповідає вимогам ГПК України, оскільки судом не було повно та всебічно з`ясовано обставини справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що твердження відповідача про неправомірність нарахування плати за користування спірними вагонами за весь період затримок без виключення часових проміжків, коли на території Дніпропетровської області діяла комендантська година, не ґрунтується на нормах законодавства та суперечить фактичним обставинам справи. 
На думку позивача, залізниця підтвердила обставини спірного питання певними засобами доказування та надала вичерпні пояснення по справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді-доповідача Чередка А.Є., суддів: Коваль Л.А.,  Мороза В.Ф.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2024, після надходження справи на запит суду, відкрито провадження за апеляційною скаргою та постановлено розглянути її без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, між АТ “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Придніпровська залізниця” (залізницею) та ПрАТ “ЦГЗК” (власником колії) укладено договір №ПР/М-21-50/НЮдч від 09.12.2021р. про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ “ЦГЗК”, яка примикає до станції Грекувата регіональної філії “Придніпровська залізниця” АТ “Укрзалізниця”, п.1 якого передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає через стрілку № 6 в парній горловині станції Грекувата регіональної філії “Придніпровська залізниця” і яка обслуговується власним  локомотивом. 
Межею під`їзної колії є знак "Межа під`їзної колії", який встановлено біля маневрового світлофору "Нп" станції Грекувата-Промислова Власника колії.
Розгорнута довжина під`їзної колії складає 78 261,41  погонних метри (п. 2 договору).
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та сигналізації, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору). 
Передача вагонів на під`їзну колію здійснюється за повідомленням. Повідомлення про подавання вагонів на під`їзну колію передаються відповідальним працівником станції Грекувата не пізніше, ніж за 2,0 години до подачі вагонів, відповідальному працівнику Власника колії по телефону, з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2 (п. 5 договору). 
Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з колій №6,7,8,9,10,11,12 станції Грекувата залізниці, за вказівкою чергового по залізничній станції Грекувата, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом Власника колії (п. 6 договору).
Кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить 240 вісей, максимальна вага - 1430 тон. (п. 7 договору). 
З під`їзної колії вагони здаються за повідомленнями. Про готовність вагонів до забирання відповідальний представник Власника колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає відповідальний працівник ПрАТ “Центральний ГЗК” відповідальному працівнику станції Грекувата по телефону не пізніше, ніж за 2,0 години до повернення вагонів, з наступним письмовим підтвердженням за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами (п. 8 договору). 
З під`їзної колії вагони повертаються: 
- завантажені концентратом залізорудним, обкотишами - цілими маршрутами, сформованими у відповідності з ПТЕ; 
- вагони з іншими вантажами та порожні - у тій кількості, у якій були передані, порожні і завантажені з підбиранням окремими групами.  
Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом Власника колії на одну з колій № 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 станції Грекувата, за вказівкою чергового по залізничній станції. 
Приймання вагонів залізницею в технічному та комерційному відношенні здійснюється на одній із колій № 6, 7, 8 , 9, 10, 11, 12 станції Грекувата (п. 9 договору).
З під`їзної колії вагони здаються залізниці в кількості 240 вісей максимальна вага 5500 тон (п. 10 договору). 
Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів Залізницею Власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів Залізниці (п.11 договору).
Власник колії сплачує Залізниці плату: 
- за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами; 
- за зберігання вантажів у вагонах - згідно з Правилами зберігання вантажів; 
- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з Тарифним керівництвом № 1 та іншими діючими нормативними документами. 
Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ" (п. 15 договору.)  
Договір укладається терміном з 18 січня 2022 року по 17 січня 2027 року включно (п. 20 договору). 
Також, на сайті Філії “Центр транспортної логістики” АТ “Укрзалізниця” було оприлюднено Договір про надання послуг з організації перевезення  вантажів  залізничним  транспортом  .  
Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору). 
Надання послуг за цим договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (п. 1.4 договору). 
Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п.1.5 договору).
Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті: http://www.uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (п.1.6 договору). 
Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору (п. 1.7 договору). 
Перевізник за результатом розгляду заяви (акцепту) направляє другій стороні у власній інформаційній системі повідомлення з накладенням КЕП: 
- або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення;
- або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером договору з замовником (п. 1.9 договору про надання послуг з організації перевезень).  
Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору. 
Додатком 1-2 до цього договору встановлено Ставки плати за використання власних вагонів перевізника у вантажному і порожньому рейсах по території України та за межами України (таблиця 1). 
Відповідач у встановленому порядку звернувся до позивача з заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. 
Позивач надав відповідачу повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00190977/2020-0001 від 30.06.2020, яким засвідчило прийняття від ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомило останньому про присвоєні йому коди: 1. відправника/одержувача 5346; 2. платника 8213705 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.
Матеріали справи свідчать також про те, що  у квітні, травні та червні 2022 року за накладними №№ 46828075, 46828067, 46832309, 42791913, 46832325, 38331567, 46828059, 38331609, 46818597, 46814638, 38331542, 46803946 на станцію призначення Грекувата на адресу ПрАТ "Центральний ГЗК" прибували порожні вагони під навантаження.
За відомістю плати за користування вагонами ф.ГУ-46 № 05059021 нарахована плата за користування вагоном № 67596643 за 360 год. 00 хв., який був поданий на під`їзну колію відповідача 18.04.2022 о 15 год. 20 хв. та простоював на під`їзній колії останнього. Пам`ятка про подавання вагонів ф.ГУ-45 № 568 від 18.04.2022. У разі неповернення Залізниці вантажовласником вагону протягом 15 діб після прийняття їх вантажовласником плата за користування за ці 15 діб, а потім за кожні 5 діб стягується, не очікуючи повернення вагона. Працівниками станції Грекувата за відомістю плати за користування вагоном № 09059033 за період з 03.05.2022 15 год. 20 хв. по 08.05.2022 15 год. 20 хв. нарахована плата за користування вагоном № 67596643 за 120 год. 00 хв.
За відомістю плати за користування вагонами  форми ГУ-46 № 05059024 нарахована плата за користування вагонами за актом загальної форми ГУ-23 № 519 від 02.05.2022, який складений через те, що після прибуття спірних вагонів на станцію призначення Грекувата вантажовласником ПрАТ "ЦентрГЗК" не забирались вагони, які прибували на його адресу.
За відомостями плати за користування вагонами ф.ГУ-46 №№ 11069078, 11069081 нарахована плата за користування вагонами за пам`ятками ф.ГУ-45 №№ 778, 977, 980.
Відомості ф.ГУ-46 №№ 05059021, 09059033, 05059024, 11069078, 11069081 підписані з боку комбінату з запереченнями про те, що вагони технічно несправні. У разі, якщо вагон технічно несправний, працівниками ВЧДЕ виписуються повідомлення ф.ВУ-23м, після ремонту повідомлення ф.ВУ-36м, на спірні вагони такі повідомлення не виписувались. 
Від підпису акта загальної форми ГУ-23 № 519 представник вантажовласника відмовився, пославшись на невиконання ПТО ст. Грекувата п.п. 6.2.1, 6.2.2 інструкції з технічного обслуговування вагонів в експлуатації та п. 1.1. договору від 11.02.2022 на технічне обслуговування з відчеплення вантажних вагонів.
        Пам`ятки  про забирання вагонів (а.с.62 -65) підписані відповідачем без заперечень. 
За час затримки вагонів з вини вантажовласника позивач нарахував плату за користування вагонами у розмірі 141   069,36 грн.
Неоплата відповідачем вказаної вище суми у добровільному порядку і стала підставою для звернення позивача з позовом у даній справі.
Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання   Глави 64 Цивільного кодексу України,   Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до   ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями   статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3   статті 909 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 5   ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті   908   та статтею   920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Статут залізниць України   визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).
На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).
Згідно зі ст. 6 Статуту залізниці України вантаж   матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.
Положеннями ст. 42   Статуту залізниць України залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.
Відповідно до ст.ст. 46, 47 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
У разі прибуття вантажу на адресу одержувача, поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом та ін.), останній зобов`язаний прийняти такий вантаж від станції на відповідальне зберігання.
Для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії (ст. 64   Статуту залізниць України).
Статтею 71   Статуту залізниць України   визначено, що порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Згідно з ст. 119   цього Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Згідно з п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених   наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №113 від 25.02.1999, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.
Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися начальником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.
У п.п. 6, 7 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях.
За приписами п. 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
За умовами п. 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.
Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).
Відповідно до п.п. 12 - 15 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.
Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.
Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.
За час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.
За приписами ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Згідно з п. 3 Правил складання актів, затверджених   наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.
Щодо досліджуваної справи, то  як зазначено вище, протягом квітня - червня 2022  на станцію Грекувата на адресу відповідача прибули порожні вагони під навантаження, про що працівниками станції Грекувата оформлені відповідні пам`ятки про подавання вагонів  форми ГУ-45. На підставі пам`яток за вказаними вище відомостями плати, нараховано плату за користування вагонами .
Відповідно до ч. 2   ст. 614 Цивільного кодексу України   відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Порядок нарахування плати за користування вагонами визначений в Правилах користування вагонами і контейнерами, де зазначено:
- п.12: "Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.";
- п.6: "Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника."
Тобто вагони, які затримані по наказах на станціях підходу та призначення з вини вантажовласника - знаходяться у користуванні вантажовласника. У такому разі, плата за користування вагонами обчислюється за загальний час (з часу передачі наказу на затримку вагонів до часу закінчення затримки на підході до станції призначення, згідно наказу) + (час від початку затримки до часу закінчення затримки на коліях станції призначення).
Плата за користування вагонами розраховується на підставі вимог ст.ст.119, 125 Статуту залізниць України, п.п.3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, затверджених   наказом Мінтрансу України №113 від 25.02.1999   та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, Розділу V Тарифного керівництва №1, затвердженого   наказом Мінтрансу №317 від 26.03.2009.
У даному випадку, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, зокрема підтвердження належними доказами  тієї обставини, що прийняті до перевезення спірні вагони знаходилися на станції призначення із перевищенням дозволеного терміну перебування з вини відповідача та не надання останнім доказів які б спростовували таке порушення,  місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про обґрунтованість позовних вимог та, у зв`язку з цим, про нарахування позивачем відповідачу плати за користування вагонами у розмірі 141069,36грн, враховуючи, що розрахунок цієї плати здійснений позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.
        Разом з тим, обґрунтовуючи відсутність своєї вини відповідач, у тому числі, послався на оформленими з порушеннями  відомостей плати за користування вагонами та пам`яток про подавання вагонів у зв`язку з простроченням терміну деповського ремонту вагонів.
        Такі доводи апелянта колегія суддів вважає безпідставними з огляду  на наступне.
Так, для звільнення від плати за користування вагонами скаржник має довести наявність обставин відповідно до вичерпного переліку випадків, за яких вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, передбаченого положеннями ст. 121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами.
Відповідно до ст. 121 Статуту залізниць України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених Правилами.
Згідно з п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:
а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через  стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;
б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;
в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).
Згідно з ч.2 ст.614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Суд враховує, що завданням залізниці є доставляти вагони на адресу вантажоодержувача.
Одночасно, відповідно до п. 2.2.3 Договору про надання послуг Замовник має право відмовитися від прийняття порожніх власних вагонів Перевізника у випадках, якщо виключається можливість використання Замовником вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, та/або наданих без заявки Замовника, однак відповідач своїм правом не скористався.
Тобто, відповідач мав право відмовитися від прийняття спірних вагонів, однак ці вагони було забрано на під`їзну колію ПрАТ "Центральний ГЗК". Докази на підтвердження обставин щодо здійснення відповідачем будь-яких дій, направлених на таку відмову, останнім також не надано. 
При цьому непридатність вагонів  оформлюється одним із повідомлень форми ВУ-23М або форми ГУ-23, оформленого згідно  Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів.
У даному випадку, такі  акти не були складені. У разі необхідності складення актів, відповідач не був позбавлений можливості звернутися  з відповідною вимогою до позивача, між тим докази такого звернення у матеріалах справи відсутні. 
Слід зазначити, що хоча акт форми ГУ-23 №519 про віднесення на відповідальність вантажовідправника і не був підписаний з боку відповідача та містить його зауваження, між тим, усі пам`ятки про забирання вагонів були підписані ним без заперечень, як і було правильно встановлено місцевим господарським судом. Крім того, з аналізу зауважень зазначених у цьому акті випливає, що  їх зміст не можна розцінювати саме як відмову від прийняття спірних вагонів. 
Отже, відповідач не спростував доводи позивача, а також не довів належними та допустимими доказами наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на положення ст. 121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, а тому підстави для звільнення відповідача від нарахованої плати за користування вагонами відсутні.
Доводи  апеляційної скарги про те, що судом не було повно та всебічно з`ясовано обставини справи  не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи, отже ці доводи не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують вказаних вище висновків суду, які напряму випливають із матеріалів даної справи, обставин спору та норм чинного законодавства.
За приписами ч.1  ст. 74 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч.1  ст. 77 ГПК України  обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.         
За загальним правилом, доказування полягає не лише у поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що у даному випадку скаржником зроблено не було.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
У цій справі, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.
Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги  слід покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275 - 284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від   16.01.2024р. у справі № 904/3710/22 - залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                                   А.Є. Чередко

Суддя                                                                                                          В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                                          Л.А. Коваль