П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/34551/23	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                    суддів – Осіпова Ю.В.,
                                – Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року, прийнятого в порядку письмового провадження суддею Бутенко А.В. у місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, –

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року адвокат Доготер Оксана Георгіївна в інтересах ОСОБА_1 (далі – Позивач, ОСОБА_1 ) за допомогою системи «Електронний суд» подала до Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (далі – Відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ) в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не виплати додаткової винагороди, збільшену до 100 000 гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з січня 2023 року;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 здійснити виплату додаткової винагороди, збільшену до 100 000 гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з січня 2023 року;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року.
Вимоги адміністративного позову обґрунтовані бездіяльністю ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. з січня 2023 року за безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Крім цього, у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди, наявні підстави для компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України за № 159 від 21.02.2001 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди з 31.12.2022 року по 16.02.2023 року, з 17.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 13.03.2023 року по 05.06.2023 року, 06.06.2023 року по 15.07.2023 року, з 16.07.2023 року по 20.07.2023 року, 31.07.2023 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 09.09.2023 року, з 24.09.2023 року по 31.12.2023 року;
- зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за періоди з 31.12.2022 року по 16.02.2023 року, з 17.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 13.03.2023 року по 05.06.2023 року, 06.06.2023 року по 15.07.2023 року, з 16.07.2023 року по 20.07.2023 року, 31.07.2023 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 09.09.2023 року, з 24.09.2023 року по 31.12.2023 року збільшену до 100 000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;
- в іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Військова частина НОМЕР_2 звернулася до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати його в цій частині та постановити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, сторона зазначає, що вирішуючи справи по суті суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин Інструкцію про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 188 від 18.03.2016 року (зареєстрована в міністерстві юстиції України 31.03.2016 року за № 488/28618), оскільки дана Інструкція регулює порядок виплати додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 18 від 20.01.2016 року, пов`язаної із участю в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях, збройних конфліктах під час дії особливого періоду, а не під час воєнного стану та пов`язаного із участю у заходах пов`язаних із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, яке відбулось 24.02.2023 року, і коли відповідно на заміну особливому періоду був введений воєнний стан на всій території України.
Також апелянт вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про перебування ОСОБА_1 у спірний період в районах ведення воєнних (бойових) дій та забезпечення останнім здійснення заходів, необхідних для національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, оскільки н.п. Білозерка, н.п. Комишани, н.п. Томина Балка та н.п. Надеждівка Херсонської області відповідно до наказів Головнокомандувача ЗСУ «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» № 26 від 02.02.2023 року, № 35 від 14.02.2023 року, № 52 від 01.03.2023 року, № 89 від 01.04.2023 року, № 111 від 01.05.2023 року, № 147 від 01.06.2023 року, якими чітко визначені райони ведення бойових дій, не входять до районів, на яких велись воєнні (бойові) дії у цей період, тобто знаходились поза районами ведення воєнних (бойових) дій, визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України з 01.01.2023 року. В свою чергу, однією із умов для нарахування та виплати військовослужбовцю збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди є безпосередня його участь в бойових діях або заходах у районах ведення воєнних (бойових) дій, а райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.
Крім того, скаржник вважає помилковим застосуванням судом першої інстанції до спірних правовідносин положенням наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України № 164 від 31.03.2022 року, № 392-АГ від 30.07.2022 року та № 628-АГ від 09.12.2022 року «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року», які не мають жодного відношення до періоду часу з 01.01.2023 року, оскільки у вказані місяці виплата додаткової грошової винагороди здійснювалась із дотриманням та у відповідності до вимог «Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 36 від 26.01.2023 року. Водночас, при вирішенні справи по суті судом першої інстанції до спірних правовідносин взагалі не було застосовано Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 36 від 26.01.2023 року, який визначав механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168 у період з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року включно, а також Особливості виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктами 1-1, 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з 01.06.2023 року по теперішній час.
До цього ж, сторона вказую, що Витяг з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України від 28.08.2022 № 6-98-гриф том 2, від 01.01.2023 № 6/98-гриф том 1, від 08.08.2023 № 6/98-гриф том 2, не містять відомостей про виконання ОСОБА_1 завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у воєнних (бойових) діях та вогневим контактом із окупаційними військами країни-агресора. За таких обставин, враховуючи виконання ОСОБА_1 своїх службових та посадових обов`язків у спірній період поза районами ведення воєнних (бойових) дій, тому немає підстав для нарахування та виплати останньому збільшеної до 100 000 грн. додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року, оскільки відсутні фактори перебування у районі ведення бойових дій та виконання відповідних конкретних бойових завдань, визначених відповідними нормами права
Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів               ст. 311 КАС України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позовних вимог з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову в задоволені позовних вимог, з наступних підстав.
Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, ОСОБА_1 з 06.05.2021 року по теперішній час проходить військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ).
Згідно з витягом з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі – ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2022 року № 6-98-гриф том 2, від 01.01.2023 року № 6/98-гриф том 1, від 08.08.2023 року № 6/98-гриф том 2, Розділу І. Застосування підрозділів прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону або веденні бойових дій, ОСОБА_1 :
- у період з 31.12.2022 року по 16.02.2023 року перебував у с. Білозерка Херсонської області на виконання бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 36-Р-гриф від 27.11.2022 року шляхом реагування на можливі загрози та подальшого ефективного виконання завдань. Висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки десанту противника, організації служби на постах спостереження;
- у період з 17.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 13.03.2023 року по 05.06.2023 року перебував на перехресті доріг Томина Балка-Білозерка-Надеждівка в місці тимчасової дислокації (далі – МТД) в н.п. Білозерка Херсонської області на виконання бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 39-Р-гриф від 04.12.2022 року шляхом здійснення контр-диверсійних заходів, перевірки за відомчими базами ДПСУ осіб, т/з, які прямують через блок пост;
- у період з 06.06.2023 року по 15.07.2023 року перебував на перехресті доріг Томина Балка-Білозерка-Надеждівка в місці тимчасової дислокації (далі – МТД) в н.п. Білозерка Херсонської області на виконання бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 39-Р-гриф від 04.12.2022 року шляхом здійснення контр-диверсійних заходів, перевірки за відомчими базами ДПСУ осіб, т/з, які прямують через блок пост;
- у період з 16.07.2023 року по 20.07.2023 року, 31.07.2023 року по 31.08.2023 року перебував у с. Комишани, правий берег річки Кошева, Херсонської області, на виконання бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 63-Р-гриф від 16.02.2023 року шляхом недопущення діяльності ДРГ противника, розгортання цілодобової комплексної системи спостереження, взяття під вогневий контроль шляхів переміщення противника та завчасного виявлення ознак підготовки до наступальних дій (а.с. 42).
Відповідно до витягу з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.09.2023 року № 6/98-(гриф) том 3, від 01.10.2023 року № 6/98-(гриф) том 4, стосовно ОСОБА_1 , який у складі ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) брав участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів, необхідних для національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення на рубежі оборони ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме: правий берег р. Кошева с. Комишани Херсонської області, відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 63-Р-(гриф) від 16.02.2023 року, а також у період з 01.09.2023 року по 09.09.2023 року, з 24.09.2023 року по 31.12.2023 року ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 79 прикз. ДПСУ у складі ОУВ «Херсон» виконували бойові завдання на першому рубежі оборони вкл. Білозерка – викл. Херсон, на блок-посту «Тома» (перехресті доріг Білозерка-Надеждівка-Томина Балка), спостереженому посту 20 (Пд. Сх. околиця с. Благовіщенське), спостережені пости 19, 18, 17, 16 (правий берег р. Кошева), спостереженому посту 15 (Пд. Сх. околиця н.п. Комишани), спостереженому посту АДРЕСА_1 ). Склад сил противника в смузі відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вкл. Білозерка – викл. Херсон був відсутній (а.с. 45).
В той же час, як вбачається з Довідки ВЧ НОМЕР_2 № 231 від 14.09.2023 року про види грошового забезпечення, що нараховані ОСОБА_1 за період з 01.06.2022 року по 30.06.2023 року, додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачувалась останньому у наступному розмірі: у січні 2023 року – 54 193, 44 грн, лютому 2023 року – 30 000 грн, березні 2023 року – 30 000 грн, квітні 2023 року – 18 387, 10 грн, травні 2023 року – 30 000 грн, червень 2023 року – 30 000 грн..
Отже, починаючи з січня 2023 року ОСОБА_1 нарахування додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ВЧ НОМЕР_2 не здійснювалося.
Проте, ОСОБА_1 вважає, що ВЧ НОМЕР_2 допустило протиправну бездіяльність щодо невиплати йому такої додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн. з огляду на прийняття безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, починаючи з січня 2023 року, тому звернувся до суду з даним позовом.
Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на те, що оскільки безпосередня участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України безпосередньо в с. Білозерка, а також перехрестя доріг Томина Балка-Білозерка-Надеждівка, с. Комишани (правий берег р. Кошева) Херсонської області із 31.12.2022 року по 16.02.2023 року, із 17.02.2023 року по 28.02.2023 року, із 13.03.2023 року по 05.06.2023 року, із 06.06.2023 року по 15.07.2023 року, із 16.07.2023 року по 20.07.2023 року, із 31.07.2023 року по 31.08.2023 року, із 01.09.2023 року по 09.09.2023 року, із 24.09.2023 року по 31.12.2023 року є встановленою та підтвердженою матеріалами справи, а в межах вказаного періоду ВЧ НОМЕР_2 не здійснило нарахування та виплату збільшеної додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови № 168, тому має місце протиправна бездіяльність військової частини. 
Виходячи з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього, суд першої інстанції обрав спосіб відновлення порушеного права ОСОБА_1 шляхом зобов`язання ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити за періоди з 31.12.2022 року по 16.02.2023 року, з 17.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 13.03.2023 року по 05.06.2023 року, 06.06.2023 року по 15.07.2023 року, з 16.07.2023 року по 20.07.2023 року, 31.07.2023 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 09.09.2023 року, з 24.09.2023 року по 31.12.2023 року збільшену до 100 000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року.
В той же час, суд першої інстанції відмовив у задоволені позову в частині компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати додаткової винагороди, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, з огляду на їх передчасність. 
В даному випадку, в межах цієї справи, Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції саме в частині задоволення позовних вимог.
У зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 308 КАС України, справа та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється судовою колегією в апеляційному порядку саме в частині задоволення позовних вимог Позивача.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для нарахування та виплати Позивачу у визначений судом період додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», оскільки вказаних висновків суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, у зв`язку з чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
За правилами ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія враховує наступне.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як з`ясовано колегією суддів, в межах даної справи спірним питанням є встановлення наявності чи відсутності у ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди в збільшеному розмірі, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням знаходження на виконанні бойових завдань в зоні бойових дій, починаючи з 2023 року.
Так, статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 2 статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Як визначено ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України № 64 від 24.02.2022 року введено воєнний стан в Україні, який продовжувався та діє і дотепер.
28.02.2022 року на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168), якою пунктом 1 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вищевказаної додаткової винагороди.
Постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022 року, № 350 від 22.03.2022 року, № 400 від 01.04.2022 року, № 754 від 01.07.2022 року, № 793 від 07.07.2022 року, № 1066 від 27.09.2022 року,  № 1146 від 08.10.2022 року, № 43 від 20.01.2023 року до Постанови № 168 від 28.02.2022 року були внесені відповідні зміни та доповнення.
Пунктом 1 Постанови № 168 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року № 1146, яка застосовується з 01.09.2022 року) передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі до 100 000,00 гривень є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців, не є постійною, не має систематичного характеру, здійснюється тільки у період дії воєнного стану та залежить від певних умов: безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а її розмір залежить від днів участі у таких діях та заходах.
Отже, для нарахування та виплати додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн., яка встановлена пунктом 1 Постанови № 168, Позивач мав надати належні, допустимі, достовірні та достатні докази щодо:
- безпосередньої його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії,
- безпосереднього його перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах.
Водночас реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання «а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів … в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах» є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника «або», який має розділовий характер.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 року по справі № 520/690/23: «текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав».
Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови № 168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07.07.2022 року № 793 (застосовується з 24.02.2022 року), Постанова № 168 доповнена пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».
В свою чергу, у спірний період, а саме з 31.12.2022 року по 31.12.2023 року відповідно до обраного судом першої інстанції способу захисту, порядок і умови виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 Постанови № 168, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, визначався окремими нормативно-правовими актами, які діяли в різній період.
Так, у період з 01.12.2022 року по 31.01.2023 року порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби визначалися Наказом Адміністрації Держприкордонслужби України № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 року «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі – Наказ № 628).
Водночас, як зазначив Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 року по справі                          № 200/193/23, що за цей період підлягає застосуванню Наказ № 628 для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168, оскільки за відсутності цього відомчого нормативно-правового акту не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям. Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.
Пунктами 2, 3 Наказу № 628 передбачено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належить виконання військовослужбовцями у районах ведення бойових дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.
Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:
1) бойовий наказ (бойове розпорядження);
2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;
3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі у таких діях або заходів.
Склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.
У період з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року включно механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168 визначався Порядком та умовами виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 року № 36, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31.01.2023 року за № 196/39252 (далі – Порядок № 36).
Пунктами 3, 4 та 7 Порядку № 36 визначено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;
8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.
Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.
Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.
У період з 01.06.2023 року по теперішній час процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі – військовослужбовці) додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), передбачених Постановою              № 168 визначають Особливості виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених Постановою № 168, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.09.2023 року за № 1543/40599 (далі – Особливості № 726).
Пунктами 3, 8 та 12 Особливостей № 726 встановлено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах, здійснення яких передбачає виплату додаткової винагороди, належить виконання військовослужбовцями завдань:
1) безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора:
- на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);
- з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
- з вогневого ураження виявлених повітряних цілей;
- з ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту або польотів, пов`язаних з вогневим ураженням противника;
- з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;
- з усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони, за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
- з контррозвідувального забезпечення, що здійснюється органами Держприкордонслужби, які виконують бойові (спеціальні) завдання в умовах безпосереднього зіткнення з противником, а також проведення оперативно-розшукових і контррозвідувальних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій в умовах безпосереднього зіткнення з противником;
2) з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника, з бойового чергування та інших завдань екіпажів кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів у районах здійснення заходів, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій;
3) з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії.
Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є:
- бойовий наказ (бойове розпорядження);
- журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, кількості днів участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.
Отже, у період дії воєнного стану, військовослужбовці Держприкордонслужби мають право на отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
При цьому, райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються виключно рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України, що прямо встановлено відомчими нормативно-правовими актами, які визначали порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, зокрема Наказ № 628, Порядок № 36 та Особливості № 726.

Щодо безпосереднього перебування Позивача з січня 2023 року у районах ведення воєнних (бойових) дій, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з витягів журналу бойових дій ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Держприкордонслужби України від 20.08.2022 року № 6-98-гриф том 2, від 01.01.2023 року № 6/98-гриф том 1, від 08.08.2023 року № 6/98-гриф том 2, а також від 21.09.2023 року            № 6/98-(гриф) том 3, від 01.10.2023 року № 6/98-(гриф) том 4, ОСОБА_1 з 31.12.2022 року по 31.12.2023 року проходив службу в районах н.п. Білозерка, н.п. Надеждівка, н.п. Томина Балка, н.п. Благовіщенське, н.п. Комишани (правий берег р. Кошева) та н.п. Зимівник, що у Херсонській області.
Колегія суддів зазначає, що н.п. Білозерка, Надеждівка та Томина Балка входять до складу Білозерської селищної територіальної громади Херсонського району Херсонської області, а н.п. Благовіщенське, н.п. Комишани (правий берег р. Кошева) та н.п. Зимівник входять до складу Херсонської міської територіальної громади Херсонського району Херсонської області. При цьому, до складу Херсонського району Херсонської області входять території Білозерської селищної, Великокопанівської сільської, Виноградівської сільської, Дар`ївської сільської, Музиківської сільської, Олешківської міської, Станіславської сільської, Херсонської міської, Чорнобаївської сільської, Ювілейної сільської територіальних громад.
В свою чергу, у період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року воєнні (бойові) дії в Херсонському районі Херсонській області велися лише на території Олешківської міської територіальної громади, островах Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий на території Білозерської селищної територіальної громади, островах Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади, що вбачається з наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» за № 26 від 02.02.2023 року (із внесеними змінами на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України № 35 від 14.02.2023 року та № 67 від 17.03.2023 року), № 52 від 01.03.2023 року (із внесеними змінами на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 68 від 17.03.2023 року), № 89 від 01.04.2023 року, № 111 від 01.05.2023 року, № 147 від 01.06.2023 року, № 183 від 01.07.2023 року, № 210 від 01.08.2023 року, № 247 від 01.09.2023 року, № 273 від 01.10.2023 року, № 301 від 01.11.2023 року, № 341 від 01.12.2023 року та № 2 від 01.01.2024 року.
Таким чином, у період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року ОСОБА_1 проходив службу на території Херсонського району Херсонської області, а саме н.п. Білозерка, н.п. Надеждівка, н.п. Томина Балка, н.п. Благовіщенське, н.п. Комишани (правий берег р. Кошева) та н.п. НОМЕР_3 , які згідно з наказами Головнокомандувача Збройних Сил України, не включалась до районів ведення воєнних (бойових) дій.
Проте, суд першої інстанції вирішуючи справу по суті не враховував відповідні накази Головнокомандувача Збройних Сил України, якими було визначено райони ведення воєнних (бойових) дій, що призвело до передчасних висновків суду по суті вирішення спору.
Більше того, судом першої інстанції взагалі не досліджувалося питання щодо віднесення у період з 01.02.2023 року по 31.12.2023 року н.п. Білозерка, н.п. Надеждівка, н.п. Томина Балка, н.п. Благовіщенське, н.п. Комишани (правий берег р. Кошева) та н.п. Зимівник до районів, на яких велися у цей період воєнні (бойові) дії.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 у період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року проходив службу та виконував бойові розпорядження поза районами ведення воєнних (бойових) дій, визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України з 01.01.2023 року, що виключає наявність підстав для виплати йому збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Щодо безпосередньої участі Позивача з січня 2023 в бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, колегія суддів зазначає наступне.
Як вже зазначалось вище, у період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року ОСОБА_1 залучався до несення служби на блок-посту «Тома» (перехресті доріг Білозерка-Надеждівка-Томина Балка), спостереженому посту 20 (Пд. Сх. околиця с. Благовіщенське), спостережені пости 19, 18, 17, 16 (правий берег р. Кошева), спостереженому посту 15 (Пд. Сх. околиця н.п. Комишани), спостереженому посту 14 (Пд. околиця н.п. НОМЕР_3 ), що підтверджується витягом з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі – ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2022 року № 6-98-гриф том 2, від 01.01.2023 року № 6/98-гриф том 1, від 08.08.2023 року № 6/98-гриф том 2, а також від 21.09.2023 року № 6/98-(гриф) том 3, від 01.10.2023 року № 6/98-(гриф) том 4.
В той же час, колегія суддів зазначає, що несення служби на блокпості або спостереженому пункті вважається участю у бойових діях за умовою:
- виконання бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження) згідно підпункту 3 пункту 2 Наказу № 628 (у період з 01.12.2022 року по 31.01.2023 року);
- виконання бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником згідно підпункту 3 пункту 3 Порядку № 36 (у період з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року);
- виконання бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження), безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора згідно абзацу 3 підпункту 1 пункту 3 Особливостей № 726 (у період з 01.06.2023 року по теперішній час).
Проте, під час несення служби у спірній період на блок-пості та спостережених пунктах склад сил противника в смузі відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вкл. Білозерка – викл. Херсон був відсутній, що вбачається з витягу з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.09.2023 року № 6/98-(гриф) том 3, від 01.10.2023 року № 6/98-(гриф) том 4.
Разом з тим, відсутність безпосереднього вогневого контакту з противником під час несення служби військовослужбовцем на блокпості або спостереженому пункті поза районами ведення воєнних (бойових) дій з виконання бойових завдань (розпоряджень), не може вважатися, що такий військовослужбовець брав безпосередню участь у бойових діях або заходах, оскільки вони не відповідають умовам, передбачених підпунктом 3 пункту 2 Наказу № 628 (у період з 01.12.2022 року по 31.01.2023 року), підпунктом 3 пункту 3 Порядку № 36 (у період з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року) та абзацом 3 підпункту 1 пункту 3 Особливостей № 726 (у період з 01.06.2023 року по теперішній час).
Отже, викладена у витязі з Журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі – ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.08.2022 року № 6-98-гриф том 2, від 01.01.2023 року № 6/98-гриф том 1, від 08.08.2023 року № 6/98-гриф том 2, а також від 21.09.2023 року № 6/98-(гриф) том 3, від 01.10.2023 року № 6/98-(гриф) том 4, не є належним підтвердженням безпосередньої участі Позивача у бойових діях, оскільки містять лише тільки дані щодо підрозділу, який застосовується, мету застосування, ділянку застосування, термін застосування та ПІБ військовослужбовця, його озброєння та техніку.
Також, колегія суддів звертає увагу на відсутність у матеріалах справи рапортів (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь Позивача (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, за спірний період.
При цьому, лише покликання Позивача на те, що січня 2023 року він виконував бойові накази Адміністрації Державної прикордонної служби України в одних і тих районах їх здійснення, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн., яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168.
Враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що право Позивача на отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168 у оскаржуваний період не виникло, оскільки інформації, що Позивачем у цей період виконувались бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями), та доказів на підтвердження цієї інформації, суду надано не було.
За таких обставин, наявними матеріалами справи не підтверджено допущення Відповідачем протиправної бездіяльності щодо неповного нарахування та виплати Позивачу збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168 з січня 2023 року.
Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Оскільки Позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо допущення Відповідачем протиправної бездіяльності щодо неповного нарахування та виплати Позивачу збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168 з січня 2023 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Проте, суд першої інстанції, вирішуючи справу по суті, дійшов протилежного висновку через не надання належної оцінки умовам отримання збільшеного до 100 000 грн. розміру додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168, що призвело до передчасних висновків суду по суті вирішення спору.
Більш того, колегія суддів вважає помилковим застосування судом першої інстанції положень Інструкції про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 188 від 18.03.2016 року, яка була прийнята на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 року № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських», що передбачала виплату військовослужбовцям винагороди в порядку і розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів, за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду. Отже, Інструкція № 188 визначала порядок та розміри виплати конкретно тієї винагороди, яка була встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 18 від 20.01.2016 року, тому її положення не можуть бути застосованими при визначенні порядку та умов виплати додаткової винагороди, встановленої на період дії воєнного стану Постановою № 168, яка власне також не передбачала можливості такого застосування.
Викладене в сукупності дають підстави для висновку про недотримання судом першої інстанції принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в частині задоволення позову та зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу за періоди з 31.12.2022 року по 16.02.2023 року, з 17.02.2023 року по 28.02.2023 року, з 13.03.2023 року по 05.06.2023 року, 06.06.2023 року по 15.07.2023 року, з 16.07.2023 року по 20.07.2023 року, 31.07.2023 року по 31.08.2023 року, з 01.09.2023 року по 09.09.2023 року, з 24.09.2023 року по 31.12.2023 року збільшену до 100 000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії згідно з Постановою № 168.
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).
В свою чергу, як визначено п.п. 1 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки висновки суду першої інстанції є передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а відтак оскаржуване судове рішення в частині задоволення позовних вимог не є таким, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, встановленим статтею 242 КАС України, тому колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції в цій частині.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позовних вимог та прийняття нового рішення в цій частині про відмову у задоволені позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Прийняти нове рішення в цій частині, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач:                                                                      М.П. Коваль

Суддя:                                                                                          Ю.В. Осіпов

        Суддя:                                                                                          В.О. Скрипченко