ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 травня 2024 року
м. Київ
 
справа № 463/1744/17
провадження № 61-10090св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І., 
суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Краснощокова Є. В., 
 
учасники справи:
заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна,
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року у складі судді Мармаша В. Я та постанову Львівського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року у складі колегії суддів: Копняк С. М., Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
Історія справи
Короткий зміст заяви
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Заява мотивована тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28  лютого 2019 року (справа № 463/1744/17), яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року та постановою Верховного Суду від 15 липня 2021 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 200 000,00 дол. США, що становить у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення 5 398 552,80 грн та 3% річних від простроченої суми (станом на 29 листопада 2018 року, що становить 910 діб) у розмірі 404 490,37 грн. 
На виконання зазначеного рішення Личаківським районним судом м. Львова 09 квітня 2020 року видано виконавчий лист.
24 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю. А. відкрите виконавче провадження № НОМЕР_2 та накладено арешт на все нерухоме майно боржника - ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Правонаступниками (спадкоємцями) ОСОБА_5 є ОСОБА_2 (чоловік), який звернувся 14 липня 2021 року до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, дочка ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 , які проживали з боржником - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 і фактично вступили у володіння спадковим майном.
Заявник просив:
замінити боржника ОСОБА_5 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2019 року в цивільній справі № 463/1744/17, її правонаступниками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження № НОМЕР_2 щодо виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2019 року в цивільній справі № 463/1744/17, а саме: замінено боржника ОСОБА_5 на її правонаступників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із урахуванням вимог статті 1282 ЦК України, а саме: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що: 
спадкоємцями ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її чоловік ОСОБА_2 , який звернувся до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були зареєстровані в одному будинку з боржником на час відкриття спадщини ( АДРЕСА_1 ) з 18 липня 2006 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому вони проживали разом з померлою на час її смерті. Протягом встановленого законом строку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заявили про відмову від спадщини, тому у відповідності до статті 1268 ЦК України вони вважаються такими, що прийняли спадщину;
оскільки обов`язок спадкодавця ОСОБА_5 щодо сплати заборгованості за рішенням № 463/1744/17 від 28 лютого 2019 року не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до її спадкоємців, суд вважав, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Львівського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представника ОСОБА_2 - адвоката Комлєва  С. В. задоволено частково.
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року скасовано, постановлено нову ухвалу.
Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.
Замінено сторону виконавчого провадження № НОМЕР_2 щодо виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 лютого 2019 року у цивільній справі № 463/1744/17, а саме боржника - ОСОБА_5 на її правонаступників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що розглядаючи заяву стягувача про заміну боржника у виконавчому провадженні, суд першої інстанції зробив в цілому правильний висновок про наявність підстав для заміни боржника, але помилився щодо зазначення в оскаржуваній ухвалі меж відповідальності правонаступників, а також вирішив дане питання без належного повідомлення про час та місце його розгляду заінтересованих осіб, що є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду та постановлення нової про задоволення заяви стягувача про заміну сторони виконавчого провадження.
Суд апеляційної інстанції вказав, що ОСОБА_2 відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України, прийняв спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину у відповідності із статтею 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, а тому відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора та заміни сторони виконавчого провадження.
Щодо спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 апеляційний суд зазначив, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою. Доньки померлої ОСОБА_5  протягом строку, встановлено статтею 1270 ЦК України, не подали заяви про відмову від спадщини. Колегія суддів апеляційного суду, з урахуванням принципів справедливості та добросовісності, а також принципу обов`язковості та виконуваності судового рішення, яке набрало законної сили, критично оцінила подані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 докази щодо не проживання їх разом із спадкодавцем (боржником) на момент відкриття спадщини, адже оренда житла в іншому населеному пункті, а також доводи щодо проживання не зі спадкодавцем, а разом зі своїм чоловіком, хоча в одному і тому самому населеному пункті, без доказів зняття з реєстрації за місцем проживання спадкодавця, свідчать не на користь втрати інтересу до такого житла, та не спростовують презумпції прийняття спадщини, на підставі положень частини третьої статті 1268 ЦК України, оскільки наведені обставини є тимчасовими. Інших доказів на підтвердження факту не проживання зі спадкодавцем, доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померлого боржника, не надано, а судом не здобуто.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У жовтні 2022 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що:
суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно замінили боржника у виконавчому провадженні на ОСОБА_4 , оскільки вона не є її правонаступником. Вказує, що вона не приймала спадщину після смерті ОСОБА_5 . Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця. Зазначає, що з 2018 року і по сьогоднішній день вона проживає в АДРЕСА_2 , підтвердженням чого є договір оренди відповідної квартири, який був доданий до апеляційної скарги, оцінку якому апеляційним судом не надано та не викликано свідків для встановлення відповідних обставин;
судом апеляційної інстанції не розглянуті клопотання про поновлення строку на подання та долучення письмового доказу, а також про поновлення строку на його подання та про допит свідків;
суди розглянули справу за відсутності ОСОБА_4 , без повідомлення її у встановленому порядку про час та місце розгляду справи.
У жовтні 2022 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що:
суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно замінили боржника у виконавчому провадженні на ОСОБА_3 , оскільки вона не є її правонаступником. Вказує, що вона не приймала спадщину після смерті ОСОБА_5 . Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця. Зазначає, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 04 жовтня 2008 року, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_3 було укладено шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вони спільно проживають із вказаної дати у належній йому на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ;
судом апеляційної інстанції не розглянуті клопотання про поновлення строку на подання та долучення письмового доказу, а також про поновлення строку на його подання та про допит свідків;
суди розглянули справу за відсутності ОСОБА_3 , без повідомлення її у встановленому порядку про час та місце розгляду справи.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалами Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. 
Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року поновлено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року та постанови Львівського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року, відкрито касаційне провадження у справі № 463/1744/17, витребувано справу з суду першої інстанції.
У січні 2023 року матеріали цивільної справи № 463/1744/17 надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2023 року зупинено касаційне провадження у справі № 463/1744/17 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22).
Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2023 року поновлено касаційне провадження у справі № 463/1744/17, справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2023 року відмовлено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у задоволенні клопотань про розгляд справи за їх участю та участю їхнього представника. Зупинено касаційне провадження у справі № 463/1744/17 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23).
Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2024 року поновлено касаційне провадження у справі № 463/1744/17.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 21 грудня 2022 рокузазначено, що наведені у касаційних скаргах доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційні скаргі містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права)..
Позиція Верховного Суду
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держав (частина перша статті 2 ЦПК України).
Гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 3 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).
Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України).
Відповідно до статті 366 ЦПК України України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду. Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.
Згідно з частинами шостою, восьмою статті 128 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 130 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Отже, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції належним доказом вручення судової повістки, надісланої засобами поштового зв`язку, було, зокрема повідомлення про вручення рекомендованого листа.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зазначено, що:
«88. Процесуальним законодавством, чинним на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.
90. Надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.
91. Бажання учасника справи (фізичної особи) зазначити у скарзі (заяві) свою особисту електронну адресу, свідчить лише про бажання особи отримувати кореспонденцію від суду додатковим засобом зв`язку, та не звільняє суд обов`язку виконувати вимоги закону, зокрема щодо надіслання рішення суду у порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції).
92. Аналіз викладених вище приписів ЦПК України, якими встановлено порядок направлення копій судового рішення особі, яка не має офіційної електронної адреси, свідчить про обов`язок суду направлення копії судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, днем вручення якого є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
93. Надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонена, та може здійснюватися як додаткова, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення відповідно до статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції)».
У справі, що переглядається:
            ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року (т. 3, а. с . 91-92);
            ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2022 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 призначено до розгляду на 26 травня 2022 року. Ухвалено розгляд апеляційної скарги проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (т. 3, а. с. 100);
            26 травня 2022 року розгляд справи відкладено на 09 червня 2022 року (т. 3, а. с. 100);
31 травня 2022 року до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року (т. 3, а. с . 149-152);
06 червня 2022 року Львівським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року (т. 3, а. с . 165);
09 червня 2022 року розгляд справи відкладено на 14 липня 2022 року, в подальшому на 21 липня 2022 року та на 08 вересня 2022 року на 11-30 год;
ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 липня 2022 року клопотання представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - адвоката Жменяка Ю. Ю. про участь в засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду задоволено частково. Ухвалено проводити судове засідання, призначене на 08  вересня 2022  року о 11 год 30 хв, за участю адвоката Жменяка Ю. Ю. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням її власних технічних засобів та електронного підпису, відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23 квітня 2020 року № 196 (т. 4, а. с. 3-4);
матеріали справи містять повістки -повідомлення про виклик до суду на 08 вересня 2022 року на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх представника ОСОБА_7 , а також довідки про доставку електронного листа «судова повістка-повідомлення» ОСОБА_4 на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 4, а. с. 21) та представнику ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_4   (т. 4, а. с. 23);
07 вересня 2022 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи (т. 4, а. с. 27-28);
08 вересня 2022 року суд апеляційної інстанції вирішив справу по суті. Вказав, що учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання жодного разу не з`явилися. Щодо клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 від 07 вересня 2022 року про відкладення судового засідання, апеляційний суд зазначив, що доказів неможливості взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції адвокатом, не надано. Також суд вважав, що адвокат зловживає процесуальними правами, оскільки, з урахуванням часу відкриття апеляційного провадження у справі - лютий 2022 року, а також, що за клопотанням саме адвоката Жменяка Ю. Ю. справа двічі призначалася до розгляду в режимі відеоконференції (21 липня 2022 року та 08 вересня 2022 року), а доказів неможливості участі у яких адвокат не надав, його дії спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи; 
натомість суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що:
надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонена, та може здійснюватися як додаткова, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення;
в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 або їх представника ОСОБА_7 про час та місце судового засідання, яке відбулося 08 вересня 2022 року. Повідомлення ОСОБА_4 , ОСОБА_7 шляхом направлення повідомлення на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно, не є виконанням обов`язку апеляційного суду про повідомлення про дату та час розгляду справи, оскільки даних про те, що ці електронні адреси є офіційними, сторонами не наводилось;
крім того, суд розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2021 року не постановивши ухвалу про призначення справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 до розгляду;
за таких обставин, суд апеляційної інстанції передчасно розглянув справу по суті, оскільки матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 або їх представника ОСОБА_7 про судове засідання, яке було призначено на 08 вересня 2022 року.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду прийняті без дотримання норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задовольнити частково.
Постанову Львівського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року скасувати.
Справу № 463/1744/17 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Львівського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                   В. І. Крат
Судді:                                                                             Д. А. Гудима
І. О. Дундар
Є. В. Коротенко
Є. В. Краснощоков