УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 квітня 2024 року
м. Київ
справа  № 643/2321/19
провадження № 51-4136 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 10 березня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2020 року щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 10 березня 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2020 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
До Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга, в якій він не погоджується з постановленими щодо нього судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд в касаційному порядку, з долученим до неї клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати  
у стані невизначеності.
Як видно з матеріалів провадження, ухвалу Харківського апеляційного суду було постановлено 28 травня 2020 року та проголошено того ж дня, тоді як з касаційною скаргою засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду 04 квітня 2024 року, тобто вже після закінчення тримісячного строку на оскарження вищевказаних судових рішень, що ним не заперечується з огляду на його клопотання про поновлення цього строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з  істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Мотивуючи свою позицію щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження, засуджений зазначає про неналежне надання правничої допомоги захисником ОСОБА_5 та посилається на відсутність знань та досвіду у сфері права у нього самого. 
Крім цього, скаржник вказує на те, що йому було важко адаптуватися у місцях позбавлення волі, а в подальшому в Україні розпочалась війна, що перешкодило йому звернутися до Суду з касаційною скаргою вчасно.
Однак, такі твердження засудженого є необґрунтованими, оскільки жодних доказів на підтвердження своїх доводів про неналежне виконання його захисником своїх обов`язків з надання правничої допомоги він не долучає. 
До того ж незрозуміло, чому засуджений не міг скористатися допомогою будь-якого іншого адвоката для складання касаційної скарги впродовж розумного строку.
Відсутність знань у сфері права, на що серед іншого вказує засуджений, не  є  поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та не може слугувати підставою для його поновлення, як це передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України.
Що стосується доводів про складність адаптації до умов позбавлення волі, а  в  подальшому початок повномасштабного вторгнення РФ в Україну, то вони є  невмотивованими, оскільки незрозуміло, як саме наведені обставини перешкодили засудженому звернутися до  Верховного Суду вчасно, з огляду на значний пропуск визначеного законом строку.
Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій касаційній скарзі не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень колегія суддів не вбачає.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для його поновлення. 
З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, а тому, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала. 
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Московського районного суду м. Харкова від 10 березня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 травня 2020 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                                               ОСОБА_3