ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року	Львів	Справа № 260/7334/23 пров. № А/857/1134/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                               Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року (головуючий суддя Дору Ю.Ю., м.Ужгород) у справі №260/7334/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
22.08.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Військова частина НОМЕР_1 , в якому просив: визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу №196 від 14.07.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині Міністерства оборони України полковника ОСОБА_2 ) про доповнення новим пунктом наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.12.2021 року №336 та тексту пункту 2 наказу в частині: «Солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного відділення із кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2021 року М194-РС на підставі ст.26 частини 1 пункту «в» (у запас) частини 5 пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року М92232-ХІІ із змінами, вважати, що справу та посаду здав 09 грудня 2021 року. З 09 грудня 2021 року виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 », що прийнято всупереч абз.2 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і підпункту 2 пункту 252 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10П2.2008 №1153/2008; зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони нарахувати та виплатити грошове забезпечення на користь ОСОБА_1 починаючи із 17 листопада 2021 року по день виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року у справі №260/7818/21 залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 року про скасування виключення солдата ОСОБА_1 з 16.11.2021 року із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України в порядку підпункту 2 пункту 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 вчинити дії по скасуванню наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 жовтня 2021 року № 194-рс про звільнення солдата ОСОБА_1 на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» (у запас), частини 5 пункту 2 підпункту «а» у зв`язку з закінченням строку контракту Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», дію якого з 09.10.2021 року продовжено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 11.10.21 року № 208 на період лікування ОСОБА_1 ; зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України враховуючи підпункт 2 пункту 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, вчинити дії по направленню ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію для підтвердження непридатності до військової служби під час дії особливого періоду (воєнного стану) відповідно до підпункту «б» пункту 6.1. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, із можливістю реалізувати право ОСОБА_1 на звільнення з військової служби на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - за станом здоров`я; встановити судовий контроль за виконанням рішення у цій справі, зобов`язавши відповідача подати звіт про виконання рішення у цій справі.
Позов обґрунтовує тим, що оскаржуваний пункт 2 наказу №196 від 14.07.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Міністерства оборони України полковника ОСОБА_2 про доповнення новим пунктом наказу №336 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.12.2021 року в частині тексту наказу: «Солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2021 року №194-РС на підставі ст.26 частини 1 пункту «в» (у запас) частини 5 пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-ХІІ із змінами, вважати, що справу та посаду здав 09 грудня 2021 року. З 09 грудня 2021 року виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 », є протиправним, а мотиви і обгрунтування оскаржуваного пункт 2 наказу №196 від 14.07.2023 року не відповідають обставинам справи, а тому, оскаржуваний наказ в частині пункту 2 наказу №196 від 14.07.2023 року щодо солдата ОСОБА_1 про те, що: вважати, що справу та посаду здав 09 грудня 2021 року. З 09 грудня 2021 року виключити із списків особового складу частини. всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 », підлягає скасуванню. Зокрема, позивач вказує, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року у справі №260/7818/21 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 року не було змінено дату виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 з 16.11.2023 року на 09.12.2021 року та не зобов`язано ні судом першої, ні судом апеляційної інстанцій, це зробити військову частину НОМЕР_1 . Позивач зауважує, що не писав і не подавав відповідачу рапорт про здачу справ та посади і не міг та не здійснював таких дій 09 грудня 2021 року.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. Крім того, апелянт вказує, що його було незаконно звільнено з військової служби та виключено із списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 у період дії воєнного стану з припиненням всіх видів грошового забезпечення внаслідок прийняття пункту 2 наказу №196 від 14.07.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) полковника ОСОБА_2 всупереч абз.2 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підпункту 2 пункту 252 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
06.02.2024 відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що ОСОБА_1 намагається рішенням суду підмінити суб`єкт владних повноважень, та зобов`язати направити його на ВЛК для зміни підстави звільнення. Тобто, метою звернення до суду з позовом та апеляційною скаргою є не подальше поновлення на службі та проходження військової служби ОСОБА_1 , а зміна підстави звільнення з військової служби. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Крім того, 06.02.2024 відповідачем до суду подано клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду. Військова частина НОМЕР_1 вважає, що наявні достатні підстави для залишення апеляційної скарги без розгляду після відкриття апеляційного провадження у зв`язку з безпідставним пропущенням строку на апеляційне оскарження та відсутності поважних причин пропуску такого строку в заяві про поновлення, відсутності документів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
У відповідності до частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в порядку підпункту 2 пункту 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 вчинити дії по скасуванню наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01 жовтня 2021 року № 194-рс про звільнення солдата ОСОБА_1 на підставі статті 26 частини 1 пункту «а» (у запас), частини 5 пункту 2 підпункту «а» у зв`язку з закінченням строку контракту Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», дію якого з 09.10.2021 року продовжено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 11.10.21 року № 208 на період лікування ОСОБА_1 – залишено без розгляду.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 квітня 2020 року № 70-р прийнято ОСОБА_1     на військову службу за контрактом та призначено його номером обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону.
02 серпня 2021 року позивач подав рапорт про звільнення з військової служби у запас за статтею 26 частиною 5 пунктом 2 підпунктом «а» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із закінченням строку контракту. Згідно вказаного рапорту, позивач просив документи для постановки на військовий облік направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просив не направляти на проходження ВЛК у зв`язку зі звільненням.
01 жовтня 2021 року наказом командира НОМЕР_2 окремої гірсько-штурмової бригади №194-рс відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за пунктом 2 підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) солдата ОСОБА_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року № 236 позивача, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 жовтня 2021 року № 194-РС виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі №260/7818/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу , поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року № 236. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
14 липня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №196 пункт 6 параграфу 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року №236 в частині, що стосується солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону, скасувати. Підстава: рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року №260/7818/21, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року №260/7818/21 пров.№А/857/14534/22.
Згідно пункту 2 наказу №196 від 14.07.2023 наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09 грудня 2021 року №336 доповнено пунктом такого змісту: «Солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 жовтня 2021 року №194-РС на підставі ст.26 частини 1 пункту «а» (у запас) частини 5 пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-ХІІ із змінами, вважати, що справу та посаду здав 09 грудня 2021 року. З 09 грудня 2021 року виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся в суд першої інстанції.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень,  довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно з частиною 7 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженому Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (Положення №1153/2008).
Порядок звільнення врегульований пунктами 233-243 Положення №1153/2008.
Пунктом 233 Положення №1153/2008 закріплено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Абзацом 3 пункту 235 Положення №1153/2008 визначено, що військовослужбовці за їх бажанням можуть не направлятися на обстеження військово-лікарською комісією в разі звільнення, зокрема, у зв`язку із закінченням строку контракту.
Відповідно до пункту 236 Положення №1153/2008 з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення.
Пунктом 237 Положення №1153/2008 визначено, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту видання наказу про звільнення та здача посади військовослужбовцем повинні бути здійснені не пізніше дня закінчення строку контракту, якщо інше не передбачено законодавством.
Відповідно до пункту 241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.
Згідно з нормами пункту 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Відповідно до пункту 243 Положення №1153/2008 після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України     «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі: перебування на лікуванні.
Колегія суддів зазначає, що 02 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту та просив не направляти його на проходження військово-лікарської комісії. Згідно наявних у матеріалах справи аркушів бесіди від 03.08.2021 та від 03.09.2021 слідує, що позивач дійсно бажав звільнитися та претензій до порядку та терміну подання до звільнення не має. Вказані аркуші бесіди підписані позивачем.
Згідно контракту від 09.04.2021 року укладеного між позивачем та Міністерством оборони такий укладено строком на шість місяців, тобто до 09.10.2021 року.
Згідно з пунктом 237 Положення №1153/2008 відповідачем було видано наказ від 01 жовтня 2021 року №194-рс яким відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за пунктом 2 підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) солдата ОСОБА_1 . 
В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року № 236 позивача, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 жовтня 2021 року № 194-РС виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Разом з тим, у зв`язку із набранням законної сили рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2022 року у справі №260/7818/21, яким скасовано наказ від 16 листопада 2021 року №236, відповідачем прийнято наказ про скасування пункт 6 параграфу 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2021 року №236 в частині, що стосується солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону та згідно пункту 2 наказу №196 від 14.07.2023 наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09 грудня 2021 року №336 доповнено пунктом такого змісту: «Солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01 жовтня 2021 року №194-РС на підставі ст.26 частини 1 пункту «а» (у запас) частини 5 пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-ХІІ із змінами, вважати, що справу та посаду здав 09 грудня 2021 року. З 09 грудня 2021 року виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Згідно вищевказаного рішення у адміністративній справі №260/7818/21, судом було встановлено, що позивач у період з 27 жовтня по 08 грудня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні.
Вказане рішення суду набрало законної сили 22.02.2023.
Згідно виписки з амбулаторної картки 137657 №378 від 13.07.2023 з анамнезу захворювання вбачається, що з 18.10.21 по 25.10.21 з діагнозом обмороження з некрозом тканин у ділянці гомілковоступеневого суглобу та стопи. Після виписки перебував під наглядом лікаря. Вказано, що 09.12.2021 – виконано ампутацію ІІІ пальця правої стопи.
Оскільки рішенням судів в справі №260/7818/21 було встановлено що стаціонарне лікування ОСОБА_1 було завершене 08 грудня 2021 року, відповідачем, з урахуванням ч. 3 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" правомірно виключено із списків особового складу військової частини після закінчення стаціонарного лікування, відтак пункт 2 наказу №196 від 14.07.2023 року командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Міністерства оборони України полковника ОСОБА_2 ) про доповнення новим пунктом наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.12.2021 року №336 та тексту пункту 2 наказу в частині: «Солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного відділення із кулеметного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2021 року М194-РС на підставі ст.26 частини 1 пункту «в» (у запас) частини 5 пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року М92232-ХІІ із змінами, вважати, що справу та посаду здав 09 грудня 2021 року. З 09 грудня 2021 року виключити із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 », колегія суддів вважає правомірним.
Апеляційний суд зауважує, що правомірність вчинених військовою частиною дій та зміна дати звільнення повністю узгоджується з судовою практикою та правовими позиціями, викладеними Верховним Судом. Верховний Суд зауважує, що у випадку зміни дати звільнення у зв`язку зі звільненням працівника з роботи під час його тимчасової непрацездатності та закінченням строку дії контракту, відсутній склад трудового майнового правопорушення, тобто підстава і умови матеріальної відповідальності роботодавця. Причиною того, що працівник не виконував трудові обов`язки і не отримував заробітну плату, є тимчасова непрацездатність, оплата якої здійснюється у визначеному законом порядку. У такому випадку зміна дати звільнення не є вимушеним прогулом, за який працівникові виплачується середній заробіток, розмір якого обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.
Оскільки апеляційним судом встановлено, що згідно рапорту ОСОБА_1 від 02.08.2021, останній просив не направляти його на проходження ВЛК у зв`язку із звільненням, а наказ командира НОМЕР_2 окремої гірсько-штурмової бригади від 01.10.2021 №194-РС чинний, колегія суддів вважає правомірними дії відповідача щодо прийняття оскаржуваного в частині наказу №196 від 14.07.2023 року. Відповідно до викладеного у відповідача відсутні підстави, а тим більше обов`язок вчинити дії по направленню ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію для підтвердження непридатності до військової служби під час дії особливого періоду (воєнного стану) відповідно до підпункту «б» пункту 6.1. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, із можливістю реалізувати право ОСОБА_1 на звільнення з військової служби на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - за станом здоров`я.
Щодо зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони нарахувати та виплатити грошове забезпечення на користь ОСОБА_1 починаючи із 17 листопада 2021 року по день виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року у справі №260/7818/21 залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 року про скасування виключення солдата ОСОБА_1 з 16.11.2021 року із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , колегія суддів вказує, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 грудня 2021 року №336 встановлено здійснити всі розрахунки з позивачем за період до 09 грудня 2021 року включно. ОСОБА_1 відповідно до довідки від 20.09.2023р. №146/53/2268 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2021 року №236 зараховано на картковий рахунок (за період з 01.11.2021 по 16 листопада включно) 30.11.2021 року - 10509,37 грн. В подальшому відповідно до довідки від 20.09.2023 146/53/2269 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2023 року №196 за листопад 2021 року (період з 17 листопада по 30 листопада 2021 року) здійснено доплату 2293,35 грн. Окрім того, за період з 01 грудня 2021 року по 09 грудня 2021 року йому нараховано 9852,30 грн. Таким чином, за період перебування на стаціонарному лікуванні з моменту скасування наказу командира №236 (з 17 листопада 2021 року по 09 грудня 2021 року включно) ОСОБА_1 зараховано на картковий рахунок суми грошового забезпечення в розмірі 12145,65 грн.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вказує, що відповідачем проведено розрахунок з позивачем за період 17 листопада 2021 року по день виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 року у справі №260/7818/21 залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 року.
Враховуючи наведене, апелянтом на підставі належних та допустимих доказів не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Щодо клопотання відповідача про залишення апеляційної скарги без розгляду у зв`язку з безпідставним пропущенням строку на апеляційне оскарження та відсутності поважних причин пропуску такого строку в заяві про поновлення, відсутності документів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вказує, що питання про поновлення строків на апеляційне оскарження вже було вирішено ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2024 про відкриття апеляційного провадження у справі, а тому таке клопотання відповідача не підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
в задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення апеляційної скарги без розгляду – відмовити.
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2023 року у справі № 260/7334/23 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний