УХВАЛА

16 квітня 2024 року  
м. Київ

справа №420/21366/23
адміністративне провадження №К/990/9094/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Мацедонської В.Е., Губської О.А., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 420/21366/23 за позовом громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та про зобов`язання прийняти рішення про визнання особою, яка потребує додаткового захисту,
У С Т А Н О В И В:
У серпні 2023 року громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 та його представник, в особі Громадської організації Правозахисне об`єднання «ПРАВЕ ДІЛО», звернулися до суду з позовом до Державної міграційної служби України, у якому просили:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 20 липня 2023 року №  128-23 про відмову, йому, у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;
- зобов`язати прийняти рішення про визнання його особою, яка потребує додаткового захисту.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, (у письмовому провадженні), адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної міграційної служби України від 20 липня 2023 року №128-23 про відмову ОСОБА_1 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Зобов`язано Державну міграційну службу України прийняти рішення про надання ОСОБА_1 , громадянину Республіки Білорусь, статусу особи, яка потребує додатково захисту, відповідно до матеріалів особової справи №  2020OD0146, з урахуванням висновків суду у цій справі.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року задоволено частково апеляційну скаргу Державної міграційної служби України. Скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року. Ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.
08 березня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 420/21366/23. Заявник, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі № 420/21366/23 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Зазначено про необхідність надання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, сформульовати вимоги до суду касаційної інстанції, а також вказати дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується. 
Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 12 березня 2024 року, а саме щодо надання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, а також зазначення дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується, терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.
11 квітня 2024 року до Верховного Cуду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про уточнення касаційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Верховним Судом встановлено, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, тому судові рішення у такій справі можливо переглянути у касаційному порядку за умов, установлених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у системному зв`язку з підставами, визначеними частиною четвертою статтею 328 КАС України.
Позивач у касаційній скарзі, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, наводить підстави, передбачені підпунктами «а» - «в» пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень позивач указує пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №  802/1159/16-а. Зокрема, зазначає, що у цій постанові Верховний Суд виходив із тотожності статусу «біженця» і статусу «додаткового захисту» та, приходячи до висновку, керувався преамбулою до Конвенції про статус біженців 1951 року, висновком Виконавчого комітету УВКБ ООН № 94 (LІІІ)-2002, керівними принципами УВКБ ООН щодо забезпечення збереження цивільного та гуманітарного характеру притулку, 2006 року. Позивач зазначає, що статус біженця та статус додаткового захисту в Україні різні та не пов`язані між собою, що підтверджують норми пунктів 15, 16, 19 статті 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а також норми пунктів «д», «е», «є», «ж» пункту 2 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний захист». Особи, які отримують в Україні статус біженця та статус додаткового захисту, документуються різними документами, що засвідчують особу. 
Наведені заявником доводи потребують перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підставу на якій подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів приходить до висновку, що обґрунтування скаржником наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328-330, 334, 335, 338 КАС України, 
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року у справі №  420/21366/23 за позовом громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та про зобов`язання прийняти рішення про визнання особою, яка потребує додаткового захисту.
Витребувати справу № 420/21366/23 із Одеського окружного адміністративного суду.
Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему «Електронний суд» у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
          
Судді                                                                                          М.В. Білак
                                                                                          
          В.Е. Мацедонська

                                                                                          О.А. Губська