ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/18033/23                                             Суддя першої інстанції: Балаклицький А. І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 квітня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                    - Шведа Е.Ю.,
суддів                                        - Голяшкіна О.В., Заїки М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на прийняте у порядку письмового провадження додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Автомагістраль» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2023 року Приватне підприємство «Автомагістраль» (далі - Позивач, ПП «Автомагістраль») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Відповідач, ЦМУ ДПС по роботі з ВПП) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2023 №122/ж10/31-00-07-05-02-24, від 18.01.2023 №123/ж10/31-00-07-05-02-24 та від 18.01.2023 №124/ж10/31-00-07-05-02-24.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.08.2023, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2023, позов задоволено повністю.
Крім того, у серпні 2023 року ПП «Автомагістраль» звернулося до Київського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просило стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ЦМУ ДПС по роботі з ВПП витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 95  800 грн.
Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21.04.2024 клопотання представника ПП «Автомагістраль» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково та стягнуто на користь ПП «Автомагістраль» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10  000 грн за рахунок бюджетних асигнувань ЦМУ ДПС по роботі з ВПП. В іншій частині відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не доведено розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу та неспіврозмірність їх розміру з обсягом наданої допомоги, а відтак заявлена до присудження сума таких витрат з огляду на заперечення Відповідача та наявні у матеріалах справи документи підлягає зменшенню.
Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу та прийняти нове, яким у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не було враховано, що заявлена до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, а достатніх документів, які б підтверджували розмір фактично понесених Позивачем витрат на правову допомогу, останнім не надано. Крім того, наголошує, що з огляду на критерії співмірності, з урахуванням складності справи та обсягу виконаних робіт, розмір заявлених до присудження витрат є завищений.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 28.03.2024.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2024 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником Позивача було подано копію договору про надання правової допомоги від 02.02.2023 (далі - Договір; т. 5 а.с. 130-137), копію додаткової угоди №4 від 02.02.2023 до договору про надання правової допомоги №б/н від 02.02.2023 (далі - Додаткова угода; т. 5 а.с. 138); копію акта здачі-приймання наданих послуг від 21.08.2023 №17 (т. 5 а.с. 139), копії платіжних інструкцій на загальну суму 95  800 грн (т. 5 а.с. 140-143), копію листа ПП «Автомагістраль» від 25.08.2023 №1-25-08-2023 «Щодо зміни призначення платежу» (т. 5 а.с. 144).
Відповідно до пп. 1.1 Договору виконавець (АО «Дарина) зобов`язується здійснити захист, представництво та надати будь-які інші не заборонені законом види правової допомоги замовнику (ПП «Автомагістраль») в обсягах, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а замовник зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Підпунктом 3.1 Договору передбачено, що замовник оплачує виконавцю гонорар за послуги, оформлені відповідно до п. 3.2 або, альтернативно, відповідно до п. 3.4 цього Договору, за фактом їх надання, якщо сторони не домовляться по окремим послугам про часткову або повну попередню оплату. 
Згідно пунктів 1.1-1.4 Додаткової угоди виконавець зобов`язується здійснити захист та представництво замовника у справі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2023 №122/ж10/31-00-07-05-02-24, від 18.01.2023 №123/ж10/31-00-07-05-02-24 та від 18.01.2023 №124/ж10/31-00-07-05-02-24, що включає в себе обов`язок підготувати і подати до суду позовну заяву про визнання протиправними та скасування зазначених податкових повідомлень-рішень та здійснити представництво замовника в Київському окружному адміністративному суді щодо розгляду зазначеного позову.
Сторони погодили, що вартість послуг з правової допомоги, визначених у п. 1.1, з огляду на складність справи, кваліфікацію і досвід адвокатів, фінансовий стан замовника та інші істотні обставини, становить 95  800 грн.
За фактом надання послуг з правової допомоги, визначених у п. 1.1, виконавець складає акт приймання-передання, що є одночасно звітом про надані послуги з правової допомоги.
Замовник зобов`язується оплатити послуги не пізніше 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання акту приймання-передачі.
Із змісту акта здачі-приймання наданих послуг від 21.08.2023 №17 вбачається, що обсяг затраченого часу для підготовки та подання до суду позовної заяви у цій справі та представництва в Київському окружному адміністративному суді щодо розгляду зазначеного позову складає 86,5 годин; фіксований гонорар - 95  800 грн.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 132, 134, 139, 252 КАС України, ст. ст. 1, 15, 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), а також врахувавши правові позиції Верховного Суду, прийшов до висновку про завищення Позивачем належної до присудження за рахунок Відповідача1 суми витрат на професійну правничу допомогу та наявності обґрунтованих підстав для її зменшення.
З такими висновками суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове судове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За правилами п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Положення ч. 3 ст. 134 КАС України закріплюють для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд у постанові від 10.11.2022 у справі № 2040/6997/18 підкреслив, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Відтак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. 
У постанові від 10.11.2022 у справі № 640/24023/21 Верховний Суд також звернув увагу на те, положення КАС України покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Цим правом, як свідчать матеріали справи, ЦМУ ДПС по роботі з ВПП скористалося, подавши до суду першої інстанції заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому останнє просило відмовити в її задоволенні з підстав відсутності розрахунку, завищення заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу через їх неспівмірність і необґрунтованість.
Судовою колегією враховується, що хоча ця справа не належить до справ незначної складності, водночас суд першої інстанції, врахувавши обсяг виконаної адвокатами АО «Дарина» робіт у вигляді написання позовної заяви та відповіді на відзив, а також участь їх у судових засіданнях, прийшов до висновку, що справедливим та співрозмірним є призначення компенсації витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10  000 грн.
Викладеним спростовуються доводи апеляційної скарги Відповідача про неврахування судом першої інстанції принципів співмірності та пропорційності витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до присудження Позивачем.
Доводи апеляційної скарги про те, що з наявних у матеріалах справи документів вбачається ненадання підприємством достатніх доказів, які б підтверджували фактично понесені ним витрати, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки будь-яких аргументів про те, яких, на переконання контролюючого органу, додаткових документів не було надано ПП «Автомагістраль», Апелянтом не наведено.
Щодо відсутності детального опису робіт (розрахунку) на виконання положень ч. 4 ст. 134 КАС України суд апеляційної інстанції з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвокатського об`єднання встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником Позивача, а отже є визначеним.
Таким чином, враховуючи викладене, а також ненадання Позивачем доказів виняткового значення цієї справи для нього та обґрунтувань неминучості і обов`язковості понесених останнім витрат саме у такому розмірі, суд першої інстанції з урахуванням аргументів Відповідача про неспівмірність заявлених до відшкодування судових витрат прийшов до правильного висновку, що останні з огляду на співрозмірність та пропорційність до предмету спору, а також обсягу виконаних робіт, підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань ЦМУ ДПС по роботі з ВПП на користь ПП «Автомагістраль» у розмірі 10  000,00 грн.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 134, 139, 242-244, 250, 252, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення, а додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                Е.Ю. Швед 

Судді                                                                                                      О.В. Голяшкін

                                                                                                              М.М. Заїка

Повний текст постанови складено та підписано 23 квітня 2024 року.