КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 758/8278/23                                                                Головуючий у суді І інстанції Ларіонова Н.М.
Провадження № 33/824/2987/2024                                                   Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
29 травня 2024 року                                                  м. Київ 
Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «ПАНАМАКС ОІЛ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за порушення митних правил, передбачених частиною 1 статті 472 Митного кодексу України,
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 07 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 108 166,64 грн, що становить 100 відсотків вартості товару, з конфіскацією зазначеного товару. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 12 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій порушив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи йог тим, що оскаржувана постанова винесена без його участі, про її існування він не знав. Копію постанови отримав 13 лютого 2024 року. 
Вказує, що в матеріалах справи наявні докази надіслання копії оскаржуваної постанови 10 жовтня 2023 року на електронну адресу Ковальчук В.Л. , про що складена довідка суду першої інстанції. Проте, такий документ не є доказом вручення йому оскаржуваної постанови, оскільки відсутня норма, яка б дозволяла замінити вручення постанови особі, щодо якої її винесено, врученням постанови її захиснику.
Ковальчук В.Л. в суді першої інстанції не мала статусу його захисника, оскільки остання не надавала до матеріалів справи витяг з договору, в якому зазначалися б повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Отже, у суду першої інстанції не було підстав направляти копію постанови Ковальчук В.Л .
Зазначає, що відомості Укрпошти про особисте вручення йому поштового відправлення за адресою: 80630 с. Заболотці Україна 21 жовтня 2023 року не можуть відповідати дійсності, оскільки з 11 березня 2022 року він перебуває за кордоном і фізично не міг одержати це поштове відправлення. Лише 13 лютого 2024 року за його заявою на адресу електронної пошти Подільським районним судом м. Києва надіслана копія оскаржуваної постанови.
Також посилається на те, що 16 лютого 2024 року він подав апеляційну скаргу на оскаржувану постанову з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, проте постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2024 року у справі № 758/8278/23 йому було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження з мотивів, які суперечать матеріалам справи.
Перевіривши матеріали справи та аргументи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.
Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Ковальчук В.Л. звернулася з апеляційною скаргою на постанову Подільського районного суду м. Києва від 07 вересня 2023 року, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження.
Постановою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук В.Л. про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
10 січня 2024 року ОСОБА_1 особисто звернувся з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції, в якій також просив поновити строк на апеляційне оскарження.
Постановою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
16 лютого 2024 року ОСОБА_1 вдруге звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження.
Постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
11 березня 2024 року ОСОБА_1 втретє звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження.
Постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу з додатками повернуто особі, яка її подала.
12 квітня 2024 року ОСОБА_1 вчетверте звернувся з апеляційною скаргою на постанову Подільського районного суду м. Києва від 07 вересня 2023 року, порушивши в ній клопотання про поновлення пропущеного строку на її оскарження.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи, які ОСОБА_1 поклав в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, були предметом розгляду судом апеляційної інстанції та постановами Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року, 04 березня 2024 року та 04 квітня 2024 року були визнані такими, які не можуть свідчити про поважність причин його пропуску та не можуть бути підставою для його поновлення.
Та обставина, що  ОСОБА_1 подане клопотання для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, які не були предметом розгляду при винесенні вищевказаних постанов, апеляційним судом визнається як зловживання процесуальними правами, що суперечить принципу юридичної визначеності (принципу остаточності рішень суду).
У зв`язку з тим, що процесуальні заходи для запобігання зловживанню процесуальними правами нормами діючого КУпАП не урегульовані, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону, застосувавши положення ч. 3 ст. 45 КАС України, які регламентують дії суду у разі визнання зловживанням процесуальними правами, а саме вчинення дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями із наслідками, які вказані у цій нормі закону, а саме залишення скарги без розгляду або її повернення особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ч. 3 ст. 45 КАС України, апеляційний суд, 
 
п о с т а н о в и в:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року залишити без розгляду.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених частиною 1 статті 472 Митного кодексу України, разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                         С.А. Голуб