ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/24108/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 року (суддя Олійник В.М., м. Дніпро, повний текст рішення складено 29.11.2023 року) в справі №160/24108/23 за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1   до  Дніпровської митниці  про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у прийнятті митної декларації, -

в с т а н о в и в:
                                         20.05.2023 року ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернулась до суду з позовом до Дніпровської митниці (далі по тексту – відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 05 травня 2023 року №UA110130/2023/000074/1; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2023/00208.
                                        Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 року позовні вимоги задоволено. 
                                        Дніпровська митниця не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подала до суду апеляційну скаргу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару він керувався вимогами Митного кодексу України правилом визначення митної вартості переміщених товарів, де визначено, що якщо з наданих декларантом митної вартості товарів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості, то митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі. Апелянт вказував, що ним при митному оформленні товарів виявлено розбіжності у поданих до оформлення документів, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при їх обчисленні відповідно до умов поставки, декларанта було повідомлено про виявлені розбіжності, однак у відповіді на запит ним недоліки не усунуто. Відповідно заявлених при розмитнені умов поставки FOB Qingdao (порт КНР), до складових митної вартості товару належать фактурна вартість товару, витрати на страхування, фрахт судна, надано товаросупровідні документи (телекс-реліз коносамента від 04.03.2023 року №MEDQ23024887), оцінюваний товар транспортовано морським транспортом з порту Qingdao (Китай) до порту Гданськ (Польща). Згідно з інформацією граф 4 та 16 товаротранспортної накладної від 25.04.2023 року №11010 оцінюваний товар завантажено на автомобіль BH6785IO/BH5048XF перевізника ТОВ «Ламан Транс Експрес» (Україна) у місті Pruszkow (Польща), проте відповідно до інформації заявки від 17.02.2023 року №СLL16331 маршрут перевезення, узгоджений між експедитором ТОВ «Керріленд Логістико» та ФОП ОСОБА_1 від порту Qingdao (Китай) через порт Гданськ (Польща) до п/п Ягодин (Україна). Акт здачі-прийняття робіт від 15.04.2023 року № CLL101.1/23, акт здачі-прийняття робіт від 28.04.2023 року №CLL101.1/23, рахунок на оплату від 12.04.2023 року №CLL101/23, рахунок на оплату від 25.04.2023 року №СLL101.1/23 не містять жодної інформації щодо завантаження вантажу з міста Pruszkow (Польща). Апелянт вказував, що витрати з міста Gdansk (Польща) до міста Pruszkow (Польща), а також можливі витрати на зберігання вантажу з моменту вивантаження контейнеру TCKU3881972 і до завантаження товару у транспортний засіб BH6785IO/BH5048XF документально не підтверджено. Тобто витрати з міста Gdansk (Польща) до міста Pruszkow (Польща), а також можливі витрати на зберігання вантажу з моменту вивантаження контейнеру TCKU3881972 і до завантаження товару у транспортний засіб BH6785IO/BH5048XF документально не підтверджено. Також митним органом встановлено, що оплата за рахунком на оплату від 25.04.2023 року №CLL101.1/23 здійснена з порушенням терміну оплати, який зазначено в даному документі - до 25.04.2023, рахунок оплачено за платіжною інструкцією віл 26.04.2023 року №5016. Апелянт вказував, що відповідно до п.1.3 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 01.10.2021 року № 0110/12, укладеного між ТОВ «Керріленд Логістико» та ТОВ «Транслогістика ЮА» під кожне перевезення сторони можуть укласти окрему заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце завантаження та розвантаження, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також іншу необхідну інформацію, що стосується ТЕО. Проте заявка, рахунок від експедитором ТОВ «Транслогістика ЮА» декларантом не надана, що унеможливлює здійснення перевірки числових значень морського перевезення та супутніх портових витрат. Дніпровська митниця вказує, що не погоджується, що у ФОП ОСОБА_1 відсутні будь-які договірні відносини з ТОВ «Ламан Транс Експрес», а отже відсутні й будь-які документи, що можуть їх підтверджувати. Під час митного оформлення посадовою особою було встановлено, що згідно з інформацією граф 4 та 16 товаротранспортної накладної від 25.04.2023 року №11010 оцінюваний товар завантажено на автомобіль BH6785IO/BH5048XF перевізника ТОВ «Ламан Транс Експрес» (Україна) у місті Pruszkow (Польща). Однак договірні відносини з перевізником ТОВ «Ламан Транс Експрес» не підтверджено документально. Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України залучення посередників і понесення витрат на такі послуги є складовою митної вартості товару, а тому мають бути включені до митної вартості. Виконавець, з дорученням замовника, робить взаєморозрахунки з усіма учасниками транспортного процесу, здійснює оплату фрахту та інших зборів і коштів, перерахованих замовником виконавцю. Факт того, що до перевезення ТОВ «Ламан Транс Експрес» залучав не позивач а експедитор, не дає підстав вважати, що такі відносини не мають бути документально підтвердженні під час здійснення митного оформлення. Апелянт вказував, що відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у зв`язку з чим і було витребувано копію митної декларації країни відправлення, за загальноприйнятими правилами ділового обороту сторони зовнішньоекономічної операції можуть обмінюватись будь-якими документами, які містять інформацію, необхідну для здійснення митного оформлення. Фактично надаючи документи, які не містять в повному обсязі інформації щодо заявленої митної вартості товарів та ухиляючись від надання додаткових документів, позивач не виконує свого обов`язку з надання документів відповідно до ст. 52 МКУ. Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Апелянт зазначив, що він своїм рішенням правомірно визначив митну вартість товарів, оскільки заявлена позивачем митна вартість по відпрацюванню бази даних була нижча, ніж митна вартість подібних товарів, оформлених митними органами України у попередні періоди на митну територію України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ФОП ОСОБА_1 від імені якої діяв митний брокер, при поданні до митного органу митної декларації, обґрунтовано застосовано перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що Дніпровська митниця не мала підстав змінювати митну вартість імпортованих товарів, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товарів, розбіжності не перешкоджають встановити справжню вартість товарів, документи дають змогу ідентифікувати товар та об`єктивно визначити його ціну по договору. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою    визначення основи вартості товару, що між позивачем та митницею не відбувалось.  Суд першої інстанції зазначав, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення його митної вартості. Суд першої інстанції вказував, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, тобто, можливість надання додаткових документів передбачена законом. Суд першої інстанції зазначав, що відповідно до вимог ч.3  ст.53 Митного кодексу України  додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару. Передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування методів, зокрема, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, на основі додавання вартості (обчислена вартість), резервний.  Суд першої інстанції вказував, що згідно наданих до митного оформлення документів, встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 відсутні будь-які договірні відносини з ТОВ «Ламан Транс Експрес», а отже відсутні й будь-які документи, що можуть їх підтверджувати, транспортно-експедиторські послуги стосовно перевезення оцінюваного товару надавались згідно договору на транспортно-експедиційне обслуговування №К-276/19 від 14.05.2019 року, ТОВ «Керріленд логістик», та на підставі пунктів 1.6, 3.8, 3.10 договору ТОВ «Керріленд логістик» для здійснення перевезення оцінюваного товару має право самостійно, на свій розсуд, залучати третіх осіб. По факту ТОВ «Керріленд логістик» залучило до організації перевезень оцінюваного товару ТОВ «Транслогістика», яке вже ук свою чергу скористалось послугами перевізника ТОВ «Ламан Транс Експрес», а отже договірні відносини з ТОВ «Ламан Транс Експрес» існують лише у ТОВ «Транслогістика». Документи, які відображають договірні відносини ТОВ «Транслогістика» з ТОВ «Ламан Транс Експрес» не можуть бути надані до митного органу з двох причин: митний орган не має права їх вимагати - положеннями частини 3  статті 53 Митного кодексу України, передбачено, що декларант на вимогу митного органу зобов`язаний надати його контракти з третіми особами, рахунки видані йому третіми особами, а не контракти третіх осіб з третіми особами і бухгалтерські документи про взаємовідносини третіх осіб з третіми особами. Умовами договору № К-276/19 від 14.05.2019 року не передбачено, що ТОВ «Керріленд логістик» зобов`язане надавати ФОП ОСОБА_1 документи про його взаємозв`язки з третіми особами щодо транспортування оцінюваного товару. Суд першої інстанції вказував, що відповідно до інформації заявки від 17.02.2023 року №0116331 маршрут перевезення товару узгоджений між експедитором ТОВ «Керріленд Логістикс» та ФОП ОСОБА_1 від порту Quiqdao (Китай) через порт Гданськ (Польща) до п/п Ягодин (Україна). До митного органу надавались всі передбачені законодавством документи, що підтверджують вартість перевезення оцінюваного товару в збірному контейнері з порт Гданськ (Польща) в місто Прушкув (Польща) і в подальшому в кузові вантажного автомобіля з міста Прушкув (Польща) до пункту пропуску Ягодин. Місто Прушкув є проміжним пунктом на маршруті транспортування товару з порту Гданськ до пункту пропуску Ягодин. Згідно рахунку №СCL101.1/23 від 25.04.2023 року було оплачене відшкодування витрат на транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України, міжнародне автоперевезення маршрутом Гданськ-Ягодин. Витрати на транспортно-експедиторське обслуговування включають в себе всі витрати пов`язані з транспортуванням оцінюваного товару по вказаному маршруту: витрати на транспортування, навантажувально-розвантажувальні роботи, зберігання на складах, експедиторська винагорода залучених до транспортування осіб і інші. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги митного органу надати фактичну калькуляцію витрат сплачених згідно рахунку №CLL101.1/23 від 25.04.2023 року (окремо підтвердити витрати на обслуговування вантажу в порту Гданськ, окремо витрати на транспортування до міста Прушкув, окремо витрати на обслуговування вантажу в місті Прушкув, окремо на перевезення з Пруткова до Ягодина) є необґрунтованими та помилковими. Суд першої інстанції також вказував, що дата сплати рахунку на транспортування товару не має ніякого впливу на вартість товару, навіть якщо б рахунок не був сплачений взагалі, вартість зазначеної послуги ніяк би не змінилась, відповідно, така зміна не передбачена ні договором №К-276/19 від 14.05.2019 року, ні законодавством України; рахунок від 25.04.2023 року №CLL101.1/23 сплачено в повній відповідності з пунктом 4.3 договору №К-276/19 від 14.05.2019 року. ТОВ «Керріленд Логістик» не правильно вказало дату сплати рахунку від 25.04.2023 №CLL101.1/23, про що повідомило в листі від 07.05.2023 року №CLL16331, який було надано до митного органу додатком до листа, вихідний від 11.07.2023 року №2293. Митний орган вимагає надати документи, що відображають взаємовідносини між третіми особами ТОВ «Керріленд Логістикс» та ТОВ «Транслогістика», однак, положення частини 3  статті 53 Митного кодексу України  надають право митному органу вимагати для підтвердження заявленої митної вартості лише документи, що відображають взаємовідносини між декларантом (покупцем) та третіми особами.
Відповідно до матеріалів справи, 10.10.2022 року між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та компанією Laizhou Bohong Auto Parts Co.LTD (Китайська Народна Республіка) (постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт №101022, за умовами якого,  постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, на умовах та у строки, визначені контрактом, найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію товару, який є невід`ємною частиною даного контракту.  Умовами поставки визначено FOB Qingdao (Інкотермс 2010), умови поставки можуть бути змінені, та вказані в рахунку-проформі та/або у рахунку-фактурі (інвойсі).
Між сторонами контракту підписано інвойс №ВНРРЕ-22001 від 16.02.2023 року щодо постачання партії товару (тормозних дисків) за визначеним переліком на загальну суму 15741,00 доларів США, визначено ціну за одиницю товару та умови поставки FOB Qingdao Китай, визначено банк оплати.
05.05.2023 року ОСОБА_1 було задекларовано до митного органу виїзду Волинська митниця товар: частини для вантажних автомобілів: гальмові системи з підсилювачами та їх частини: дискових гальм, гальмівні диски, шляхом подання електронної митної декларації №23UA110130008760U1. Разом з митною декларацією подано до митного оформлення: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №101022, рахунок-фактуру (інвойс), комерційний інвойс від 16.02.2023 року №ВНРРЕ-22001, проформу-інвойс від 10.10.2022 року №ВНРРЕ-22001, пакувальний лист, сертифікат походження товару №С23МАЗМНШН40001; платіжне доручення в іноземній валюті від 20.10.2022 року №29JBKLMA; платіжна інструкція в іноземній валюті від 17.02.2022 року №31JBKLN2; меморіальний ордер від 20.10.2022 року №М1020ВМQ7R, яким підтверджується сума і факт закупівлі валюти; платіжна інструкція від 17.02.2022 року №N0217DQSBC, якою підтверджується сума і факт закупівлі валюти; -договір на транспортно-експедиторське обслуговування №К-276/19 від 14.05.2019 року; договір на транспортно-експедиторське обслуговування №0110/12 від 01.10.2021 року (між ТОВ «Керріленд Логістик» та ТОВ «Транслогістика»); заявка №СLL16331 від 17.02.2023 року; рахунок №СLL101/23 від 12.04.2023 року; рахунок №CLL101.1/23 від 25.04.2023 року; лист ТОВ «Керріленд Логістик» від 07.05.2023 року №СLL16331; акт здачі-прийняття виконаних робіт №CLL.101/23 від 15.04.2023 року; акт здачі-прийняття виконаних робіт №СLL101.1/23 від 28.04.2023 року; платіжна інструкція №4997 від 12.04.2023 року; платіжну інструкцію №5016 від 26.04.2023 року; коносамент №МЕОDQ23024887 від 16.03.2023 року; транзитну декларацію (форма Т1) №MRN23РL322080NSUM1Z0; лінійний коносамент від 04.03.2023 року №МЕDUQB099305; автомобільну транспортну декларацію СМR №11010; копію експортної декларації країни відправлення. Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до  ст.58 МК України.
Дніпровською митницею в ході контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Керуючись вимогами  статті 53 Митного кодексу України  митницею були додатково витребувані у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; страхові документи, а також документи, шо містять відомості про вартість страхування; за наявності  інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
Митниця мала нарікання до заявленої митної вартості та вказувала, що згідно з інформацією граф 4 та 16 товаротранспортної накладної від 25.04.2023 року №11010  оцінюваний  товар  завантажено  на  автомобіль перевізника ТОВ «Ламан Транс Експрес» (Україна) у місті Pruszkow (Польща). Відповідно до інформації заявки від 17.02.2023 №CLL6331 маршрут перевезення, узгоджений між експедитором ТОВ «Керріленд Логістикс» та ФОП ОСОБА_1 від порту Qingdao (Китай) через порт Гданськ (Польща) до п/п Ягодин (Україна). Акт здачі-прийняття робіт від 15.04.2023 року №CLL101.1/23, акт здачі-прийняття робіт від 28.04.2023 №CLL101.1/23, рахунок на оплату від 12.04.2023 №CLL101/23, рахунок на оплату від 25.04.2023 №CLL101.1/23 не містять жодної інформації щодо завантаження вантажу з міста Pruszkow (Польща). Витрати з міста Gdansk (Польща) до міста Pruszkow (Польща), а також можливі витрати на зберігання вантажу з моменту вивантаження контейнеру TCKU3881972  і до завантаження товару у транспортний засіб BH6785IO/BH5048XF документально не підтверджено. Оплата за рахунком на оплату від 25.04.2023 року №CLL101.1/23 здійснена з порушенням терміну оплати, який зазначено в даному документі - до 25.04.2023 року, рахунок оплачено за платіжною інструкцією від 26.04.2023 року №5016. У наданому до митного оформлення телекс-реліза коносамента від 04.03.2023 року №MEDQ23024887 зазначено реквізити експедитора, який зафрахтував морське судно Manchester Maersk 309W, на якому перевозився контейнер TCKU3881972. Відповідно до пункту 1.3 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 01.10.2021 року №0110/12, укладеного між ТОВ «Керріленд Логістикс» та ТОВ «Tpанcлoгicтика» під кожне перевезення сторони можуть укласти окрему заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення, місце завантаження та розвантаження, заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також іншу необхідну інформацію, що стосується TЕO. Пунктом 4.1.3.1 договору від 01.10.2021 року №0110/12 визначено, що  при перевезенні вантажу морським сполученням в режимі імпорт-платежі та послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентські, портові збори і т.п) сплачуються ТОВ клієнтом «Керріленд Логістикс» протягом трьох банківських днів з моменту видання експедитором ТОВ «Tpанcлoгicтика ЮА» рахунку, але до вивозу вантажу з порту. Заявка, рахунок від експедитором «Tpанcлoгicтика ЮА» декларантом не надано, що унеможливлює здійснення перевірки числових значень морського перевезення та супутніх портових витрат.
Декларантом до Дніпровської митниці було надано додаткові документи: товаротранспортну накладну від 25.04.2023 №11010, телекс-реліза коносамента від 04.03.2023 №MEDQ23024887, митну декларацію країни відправлення від 28.02.2023 року №422220230000003772, акт здачі-прийняття робіт від 15.04.2023 №CLL101.1/23, акт здачі-прийняття робіт від 28.04.2023 №CLL101.1/23.
Митний орган зазначив, що надані документи не спротовують виявлені розбіжності.  
Згідно матеріалів справи, митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 05.05.2023 року № UA110130/2023/000074/1 із застосуванням резервного методу у відповідності до  статті 64 Митного кодексу України. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаної/визначеної митної вартості, згідно подібних поставок ВМД від 28.01.2023 року № UA110100/2023/421892 з розрахунку 4,25 доларів США за 1 кг.
На підставі рішення, відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA110130/2023/00208 від 05.05.2023 року.
Встановлено, що ФОП ОСОБА_1 надала до Дніпровської митниці 11.07.2023 року додаткові документи: лист ТОВ «Керріленд Логістик» від 07.05.2023 року №CLL6331;  лінійний коносамент №МEDUQB099305 від 07.03.2023 року;  транзитну декларацію (форма Т1) №МRN23РL322080NUМ1Z0. Листом №7.5-1/7.5-15-02/13/4207 від 21.07.2023 року Дніпровська митниця повідомила, що керуючись положеннями частини 6  статті 54 МКУ, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у разі невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4  статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3  ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями  статей 65,  66  цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у  частинах п`ятій  і  шостій статті 52  цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, передбачений перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки, є вичерпним. У разі, коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України, та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України   рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митниця, окрім поданих документів до митної декларації просила позивача надати додаткові підтвердження заявленої митної вартості. Декларантом ФОП ОСОБА_1 були надані додаткові документи та пояснення щодо включення до митної вартості транспортних витрат. 
Отже, митний орган мав нарікання щодо вартості заявленої партії товару. Вказував, що заявлені умови поставки FOB Qingdao порт у КНР. На підставі наданих товаросупровідних документів телекс-реліз коносамента від 04.03.202 №MEDQ23024887, оцінюваний товар транспортовано морським транспортом з порту Qingdao (Китай) до порту Гданськ (Польща). Та вже згідно з інформацією граф 4 та 16 товаротранспортної накладної від 25.04.2023 року №11010 оцінюваний товар завантажено на автомобіль BH6785IO/BH5048XF перевізника ТОВ «Ламан Транс Експрес» (Україна) у місті Pruszkow (Польща). Не підтверджено договірні відносини з перевізником ТОВ «Ламан Транс Експрес». Акт здачі-прийняття робіт від 15.04.2023 року № CLL101.1/23, акт здачі-прийняття робіт від 28.04.2023 року №CLL101.1/23, рахунок на оплату від 12.04.2023 року №CLL101/23, рахунок на оплату від 25.04.2023 №СLL101.1/23 не містять жодної інформації щодо завантаження вантажу з міста Pruszkow (Польща). Витрати з міста Gdansk (Польща) до міста Pruszkow (Польща), а також можливі витрати на зберігання вантажу з моменту вивантаження контейнеру TCKU3881972 і до завантаження товару у транспортний засіб BH6785IO/BH5048XF документально не підтверджено.
Згідно Правил використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою, та чинні з 01.01.2011, комерційні умови поставки FOB «франке борт» означають, що продавець здійснив поставку, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту всі витрати (у тому числі транспортування вантажу морем до місця призначення) і ризики втрати або пошкодження товару покладаються на покупця. За умовами терміну FOB на продавця покладаються обов`язки з митного очищення товару для експорту і всі витрати до перетину товаром поручнів борта судна в порту країни-експортера, а також витрати із завантаження товарів на судно. До складових митної вартості товару належать фактурна вартість товару, витрати на страхування, фрахт судна.
Відповідно до встановлених обставин, ФОП ОСОБА_1 при замовленні постачання товару, укладала договір щодо транспортного експедирування № К-276/19 від 14.05.2019 року з ТОВ «Керріленд Логістикс» та домовилась про постачання умовами поставки FOB маршрутом Qingdao порт у КНР – п/п Ягодин Україна. 
Товаросупровідними документами, згідно транспортувався товар з порту Циндао Китай до п/п Ягодин були надані до митного органу: коносамент № MEDO23024887 від 16.03.2023 року,  транзитна декларація (Форма Т1) № MRN23PL322080NS5UM1Z0, лінійний коносамент від 04.03.2023р. №MEDUOB099305, автомобільна декларація CMR.
У межах виконання перевезення ТОВ «Керріленд Логістикс» вільне у виборі виконання договору та здійснення транспортування товару до п/п Ягодин. Договірних відносин з перевізником ТОВ «Ламан транс Експрес» щодо транспортування товару позивач не мала. 
Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України залучення посередників і понесення витрат на такі послуги є складовою митної вартості товару, а тому мають бути включені до митної вартості.
У випадку з ТОВ «Ламан транс Експрес» витрати на транспортування оцінюваного товару, в тому числі і з міста Прушкув (Польща) до п/п Ягодин, були сплачені згідно рахунку № № CLL101.1/23 від 25.04.2023 року і включені до митної вартості оцінюваного товару.
Щодо документального підтвердження завантаження та розвантаження товару  митний орган зауважував, що акт здачі-прийняття робіт від 15.04.2023 року № CLL101.1/23, акт здачі-прийняття робіт від 28.04.2023 року №CLL101.1/23, рахунок на оплату від 12.04.2023 року №CLL101/23, рахунок на оплату від 25.04.2023 року  №CLL101.1/23 не містять жодної інформації щодо завантаження вантажу з міста Pruszkow (Польща). Місто Прушкув Польща є проміжним пунктом на маршруті транспортування товару з порту Гданськ Польща до пункту пропуску Ягодин, у місті Прушкув товар не вивантажувався та не завантажувався, перебував у контейнері.
Отже, витрати на транспортування товару з порту Циндао Китай до порту Гданськ Польща, оплачені згідно рахунку № CLL101/23 від 12.04.2023 року і включені в митну вартість. Разом як і витрати на транспортування товару з порту Гданськ Польща, до м/п Ягодин, Україна, у тому числі включаючи транзитне місто Прушкув Польща, оплачені згідно рахунку № CLL101.1/23 від 25.04.2023 року та включені в митну вартість.
Також при коригуванні митної вартості, митниця мала нарікання, оплата за рахунком на оплату від 25.04.2023 року № CLL101.1/23 здійснена з порушенням терміну оплати, який зазначено в даному документі - до 25.04.2023 року, даний рахунок оплачено за платіжною інструкцією віл 26.04.2023 року №5016.
Дата сплати рахунку на транспортування товару не має впливу на вартість товару. Рахунок від 25.04.2023 року №CLL101.1/23 сплачено в повній відповідності з п.4.3 договору № К-276/19 від 14.05.2019 року в термін 2 дні з моменту надання рахунку.
Також ТОВ «Керріленд Логістикс» листом від 07.05.2023 року № CLL16331 повідомило, що не правильно вказало дату сплати рахунку від 25.04.2023 року № CLL101.1/23, допустилось помилки, про яку зазначає.
Встановлено, що Дніпровською митницею при коригуванні митної вартості товарів, було використано інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за першим методом згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданими ВМД, зокрема від  28.01.2023 року № UA110100/2023/421892 (№ 23UA110100421892U8).
В матеріалах справи наявна копія вантажно-митної декларації від 28.01.2023 року № UA110100/2023/421892 (№ 23UA110100421892U8), яка була взята митним органом для коригування митної вартості товару: частини для вантажних автомобілів: гальмові системи з підсилювачами та їх частини: дискових гальм, гальмівні диски, відправник Laizhou Bohong Auto Parts Co.LTD (Китайська Народна Республіка), умови постачання FOB CN Qingdao. Натомість, декларацією взятою для коригування вартості товару не підтверджується, що на територію України на умовах поставки FOB CN, ввезено товар.
Порівнюючи умови за декларацією від 05.05.2023 року №23UA110130008760U1, та декларації, яка була використана митницею від 28.01.2023 року № UA110100/2023/421892, колегія суддів зазначає, що не встановлено однаковість товару, що ввозився, виробника та умови транспортування. Тобто Дніпровська митниця незрозумілим чином використала декларацію від 28.01.2023 року № UA110100/2023/421892 для співставлення характеристик товару та умов поставки та для коригування митної вартості. 
Поряд з тим, частинами 1, 2, 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у  частині першій статті 58  цього Кодексу. 
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)   неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9  цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, митниця не довела правомірність свого рішення, не обґрунтувала в чому саме, на її думку, розбіжності в документах поданих позивачем, не дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом – за ціною товару, визначеною позивачем у інвойсі до контракту. 
Суд вказує, що частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
На думку суду, позивачем було вірно проведено розрахунок митної вартості, відповідно до контракту,   подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, вірно обрано метод визначення митної вартості товару.
При вирішенні спору, суд апеляційної інстанції враховує позиції Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 14.11.2019 року у справі № 809/33/17, від 25.02.2021 року у справі № 815/6799/17, від 02.03.2021 року у справі № 809/857/17,  від 12.03.2021 року у справі № 826/16699/16, 05.03.2021 року у справі № 823/1461/17, від 17.05.2022 року у справі № 814/1916/17, від 29.06.2022 року у справі № 1.380.2019.001524, від 21.06.2022 року у справі № 820/6811/16, від 08.06.2022 року у справі № 380/1197/20.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст.   242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                        п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Дніпровської митниці –  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 року  в справі №160/24108/23 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова