ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/7844/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу     Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області»  
          на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року (головуючий суддя Артоуз О.О.) 
          в адміністративній справі №280/7844/23 за позовом   ОСОБА_1  
до  відповідача Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області»  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

          Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 22.09.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області», просив: 
          - визнати дії Державної Установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» щодо ненадання позивачу та не направлення до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною прирівняною посадою станом на 19.11.2019 для перерахунку пенсії з 01.12.2019- протиправною;
          - зобов`язати Державну Установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 19.11.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII, Закону №1556-VІІ від 01.07.2014, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення; а саме: посадовий оклад – 8000 грн., оклад за спеціальне звання генерал поліції третього рангу-2600 грн., надбавка за стаж служби в поліції 50% - 5 300грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 100% - 15  900 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 1  200 грн., надбавка за науковий ступінь кандидат наук 15% - 1 200грн., доктор наук - 25%- 2  000 грн., доцент 25% - 2  000 грн., професор 33% - 2 640грн., заслужений 10%-800 грн., премія 101%- 42  057 грн., індексації 887,09 грн., усього – 84  584 грн., для проведення ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії, а копію такої довідки направити позивачу.          В обґрунтування позову вказано, що позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2263-ХІІ. Позивача звільнено з посади ректора Дніпропетровського Державного університету внутрішніх справ України з 23.10.2014. Враховуючи наявність наукових ступенів кандидат наук, доктора наук та вчених звань доцент і професор, 21.07.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про складання та направлення до ГУ ПФУ в Запорізькій області нової довідки про розмір грошового забезпечення за рівнозначною посадою із зазначенням доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, за вчене звання доцента і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професора - 33 % посадового окладу для перерахунку основного розміру пенсії з 01.12.2019. Відповідачем листом від 18.08.2023  №33/28-А-638 відмовлено у виготовленні довідки про розмір грошового забезпечення у зв`язку із відсутністю підстав. 29.08.2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виготовлення нової довідки, оскільки відповідно до Переліку посад поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні (аналогічні) посадам, що можуть бути заміщені поліцейськими і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.07.2018 №601 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.08.2018 за № 902/32354, посада ректора університету прирівнюється до посади начальника департаменту Національної поліції України (розділ II п. 1). Відповідачем листом від 05.09.2023 №33/28-А-727 відмовлено позивачу у зв`язку із тим, що вимоги наказу МВС України від 13.07.2018 №601 «Про затвердження Переліку посад поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні (аналогічні) посадам, що можуть бути заміщені поліцейським і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях» не передбачено прирівнювання посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), а визначено посади поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні посадам, що можуть бути заміщені поліцейськими і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях. Позивач вважає, що відмовивши у видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з урахуванням вимог Закону №1556-VІІ, відповідачем порушено норми матеріального права у зв`язку із чим звернувся з даним позовом до суду.           
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року позов задоволено частково.
          Визнано дії Державної Установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» щодо ненадання позивачу та не направлення до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною прирівняною посадою станом на 19.11.2019 для перерахунку пенсії з 01.12.2019 протиправними.
          Зобов`язано Державну Установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 19.11.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII, Закону №1556-VІІ від 01.07.2014, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення; а саме: посадовий оклад – 8 000 грн., оклад за спеціальне звання генерал поліції третього рангу  - 2 600 грн., надбавка за стаж служби в поліції 50% - 5  300 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби 100% - 15  900 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 1 200 грн., надбавка за науковий ступінь доктор наук - 25% - 2  000 грн., професор 33% - 2 640 грн., заслужений юрист 10% - 800 грн., премія 101%- 38 824,40 грн., індексації - 887,09 грн., усього – 78 151,49 грн., для проведення ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії, а копію такої довідки направити позивачу.
          В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
          Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що посада, яку займав позивач на день звільнення для цілей визначення розміру грошового забезпечення має прирівнюватися до посади  начальника департаменту Національної поліції України у відповідності до наказу МВС України від 13.07.2018 №601 «Про затвердження Переліку посад поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні (аналогічні) посадам, що можуть бути заміщені поліцейським і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях».
          Щодо зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії індексації грошового забезпечення, суд зазначив, що особи, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, сум отримуваної ними індексації доходів.
          Щодо зазначення надбавки за науковий ступінь кандидат наук 15% - 1  200 грн., доктор наук – 25% - 2  000 грн., доцент 25% - 2 000 грн., професор 33% -2 640 грн. визначені ст.  59 Закону України №1556-VІІ від 01.07.2014 суд зазначив, що відповідно до пункту 5 постанови №988 доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук за наявності двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
          В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що на момент звільнення ОСОБА_1 грошове забезпечення визначалось на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка втратила чинність 01.03.2018 на підставі постанови КМУ №704 від 30.08.2017, з урахуванням змін, внесених постановами КМУ №1052 від 27.12.2017, №103 від 21.02.2018. Жодних зауважень зі сторони ОСОБА_1 або ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо невірного встановлення складових грошового забезпечення в довідці від 10.06.2021 №22/6-2522 до ДУ «ТМО МВС України по Запорізькій області» або Міністерства внутрішніх справ України не надходило, надана довідка не оскаржувалась. Відповідно до підпунктів 5, 6, 7 пункту 5 Постанови КМУ № 988 та пунктів 8, 9, 10 розділу II Порядку № 260 в довідці від 10.06.2021 № 22/6-2522 позивачу встановлені доплати за науковий ступінь доктора наук в розмірі 10% посадового окладу, за вчене звання професора у розмірі 10% посадового окладу та надбавка за почесне звання «заслужений» у розмірі 10%. Посилання позивача на те, що поліцейським, які проходять службу в вищих військових навчальних закладах, така доплата має встановлюватися відповідно до Закону України "Про вищу освіту", а не згідно підпунктів 5, 6, 7 пункту 5 Постанови КМУ № 988 не відповідає дійсності, оскільки грошове забезпечення, в тому числі доплати за науковий ступінь доктора наук, за вчене звання професора та надбавка за почесне звання «заслужений» до 01.03.2018 визначалось у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а з 01.03.2018 - у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Щодо вимоги застосування наказу МВС України від 13.07.2018 № 601 «Про затвердження Переліку посад поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні (аналогічні) посадам, що можуть бути заміщені поліцейськими і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.08.2018 за № 902/32354, то на відміну від наказу № 138, цим Наказом не передбачено прирівнювання посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), а визначено посади поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні (аналогічні) посадам, що можуть бути заміщені поліцейськими і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях. Щодо вимог позивача про встановлення посадового окладу у розмірі 8000 грн., то представником позивача не вірно трактуються положення наказу МВС України № 601 від 13.07.2018 «Про затвердження Переліку посад поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні (аналогічні) посадам, що можуть бути заміщені поліцейськими і військовослужбовцями в державних органах, установах га організаціях». Цим наказом затверджено перелік посад поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні (аналогічні) посадам, що можуть бути заміщені поліцейськими і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях. Тобто, певна посада, може бути заміщена особою, яка проходить службу на рівнозначній (аналогічній) посаді. «Заміщення» не є «прирівнянням», як невірно вказує представник позивача, підмінюючи поняття. Відповідно до наказу МВС України № 601 від 13.07.2018 посада ректора університету (академії, інституту) - закладу вищої освіти - установи та організації, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, може бути заміщена начальником департаменту - Апарат Національної поліції України - Національна поліція України. Таким чином, посадовий оклад за прирівняною посадою поліцейського Начальник Головного управління Апарат ГУНП в м. Києві з посадовим окладом 6000 грн. в довідці від 10.06.2021 №22/6-2522 ОСОБА_1 визначено вірно, як особі, яка була звільнена з міліції. Що стосується заявлених вимог позивача про включення до довідки про розмір грошового забезпечення суми індексації, то підстав для виготовлення нової довідки про розмір грошового забезпечення із зазначенням суми індексації не має, оскільки індексація не визначена Постановою №988, як один із видів грошового забезпечення поліцейського, тому єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму індексації не нараховується та не сплачується до бюджету. Також, відповідач наголошує на пропуску позивачем строку звернення до суду. 
          В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції позивачем не оскаржується.
          Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.          
          Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що Позивач – ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ. 
Рішенням спеціалізованої вченої ради Національного університету внутрішніх справ МВС України  позивачу присуджено науковий ступінь кандидата юридичних наук (рішення президії Вищої атестаційної комісії України від 10.03.2004 (протокол № 9-11/3)).
Рішенням атестаційної колегії Міністерства освіти України від 16.12.2004 протокол №5/13-Д ОСОБА_1 присвоєно вчене звання доцента.
Указом Президента України від 28.11.2007 № 1162 позивачу присвоєно почесне звання «Заслужений юрист України».
Згідно рішення атестаційної колегії Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 22.12.2011 позивачу присуджено науковий ступінь доктора юридичних наук.
Рішенням атестаційної колегії Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 29.03.2012 протокол № 3/01-П ОСОБА_1 присвоєно вчене звання професора.
23.10.2014 року позивача звільнено з посади ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ України в запас у званні генерал-майор. 
Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» в червні 2021 року видано позивачу довідку від 10.06.2021 №22/6-2522 про розмір грошового забезпечення згідно якої розмір грошового забезпечення станом на 19.11.2019 за прирівняною посадою начальника Головного управління апарату ГУ НП в м. Києві становив: 
посадовий оклад – 6 000грн., оклад за спеціальним званням (генерал поліції третього рангу) – 2 600грн., надбавка за стаж служби в поліції – 50% - 4 300грн., надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції – 100% - 12 900грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень – 15% - 900грн., доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук – 10% - 600, 00 грн., доплата за вчене звання доцента (старшого наукового співробітника) чи професора – 10% - 600грн., надбавка за почесне звання «Заслужений» - 10% - 600грн., премія – 101% - 28 785грн. Всього – 57  285грн.
21.07.2023 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою в якій просив підготувати та надати до ГУ ПФУ в Запорізькій області довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.12.2019 за прирівняною посадою із зазначення доплат за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 % посадового окладу, а також за вчене звання доцента та старшого дослідника – 25% посадового окладу, професора – 33% посадового окладу, а також про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що фактично виплачені в листопаді 2019 року, для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії.
Листом від 18.08.2023 № 33/28-А-638 позивачу повідомлено, що довідка від 10.06.2021 №22/6-2522 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 була оформлена з урахуванням спеціальних нормативно-правових актів, а саме: положень Закону України «Про Національну поліцію», Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» за прирівняною посадою поліцейського, тому підстави для виготовлення оновленої довідки відсутні.
29.08.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_1 , станом 01.12.2019 за прирівняною посадою, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988, наказу МВС України № 601 від 13.07.2018, згідно якого посада ректора прирівняна до посади начальника департаменту апарату Національної поліції України, Закону України № 1556-VII від 01.07.2014, із зазначенням доплат за науковий ступень відповідно до ст. 59 Закону України «Про вищу освіту»: 
а саме доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25% посадового окладу, за вчене звання доцента і старшого дослідника - 25% посадового окладу, професора - 33 % посадового окладу а також про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) премії та індексації, що фактично виплачені в листопаді 2019р., для проведення з 01 грудня перерахунку основного розміру пенсії, та надати копію. 
Листом від 05.09.2023 № 33/28-А-727 відповідачем із посиланням на лист від 18.08.2023 № 33/28-А-638  відмовлено позивачу у задоволення його заяви. 
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо ненадання позивачу та не направлення до Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нової довідки про розмір грошового забезпечення. 
          Суд першої інстанції позов задовольнив частково.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України,  Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  від 09.04.1992 №2262-ХІІ, Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 №1556-VII.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Частиною першою  статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 цієї ж норми визначено, що до складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням; 
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); 
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3  ст.9 ЗУ №2011-ХІІ). 
Частиною 1  статті 2 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 №1556-VII встановлено, що законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України  і складається із законів України «Про освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність», цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом  порядку.
У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про вищу освіту» від №1556-VII  (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вищий військовий навчальний заклад (заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання) - це заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського, старшинського) або начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, центральних органів виконавчої влади із спеціальним статусом, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
В силу частини 4  статті 13 Закону України «Про вищу освіту» №1556-VII державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади (заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання), військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, мають право своїми актами встановлювати особливі вимоги до: 
1) управління відповідним вищим військовим навчальним закладом (закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання), військовим навчальним підрозділом закладу вищої освіти; 
2) діяльності та повноважень вченої ради; 
3) кандидатів на посади керівників відповідних вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), їх структурних підрозділів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та порядку їх призначення; 
4) практичної підготовки осіб, які навчаються у відповідних вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 
5) порядку заміщення вакантних посад командування і науково-педагогічних працівників; 
6) реалізації прав і обов`язків наукових і науково-педагогічних працівників та осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 
7) порядку відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 
8) підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти в аспірантурі (ад`юнктурі) та докторантурі відповідних закладів вищої освіти.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавством передбачено створення вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти зі специфічними умовами навчання).
Особливістю їх правового статусу є те, що державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади, можуть встановлювати своїми актами особливі вимоги до окремих сфер діяльності таких закладів, до яких не відноситься визначення матеріального забезпечення науково-педагогічних працівників. 
Водночас основним нормативно-правовим актом, який регулює діяльність таких закладів та яким передбачено гарантії науково-педагогічним, науковим, педагогічним та іншим працівникам закладів вищої освіти, в тому числі щодо матеріально-фінансового забезпечення, є Закон України «Про вищу освіту».
Згідно з частиною 2 статті 59 Закону України «Про вищу освіту» №1556-VII науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25% посадового окладу, а також за вчене звання доцент і старшого дослідника - 25% посадового окладу, професор - 33% від посадового окладу. 
Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.
Підпунктом 8 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про вищу освіту» №1556-VII визначено, що після набрання чинності цим Законом науковий ступінь кандидата наук прирівнюється до наукового ступеня доктора філософії, а вчене звання старшого наукового співробітника - до вченого звання старшого дослідника.
Вказаними нормами чітко передбачено встановлення доплат за науковий ступінь та за вчене звання незалежно від того, чи є такий заклад вищим військовим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання чи звичайним закладом вищої освіти.
Обґрунтовуючи правомірність встановлення позивачеві доплати за науковий ступінь доктора наук та за вчене звання професора у розмірі 10% кожна, відповідач посилається на те, що грошове забезпечення позивача визначається відповідно до норм підпунктів 5, 6, 7 пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та пунктів 8, 9, 10 розділу II Порядку, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.04.2016 №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських».
У той же час, як зазначено вище, до спірних правовідносин за участю позивача, як до науково-педагогічного працівника вищого навчального закладу зі специфічними умовами навчання, мають застосовуватися приписи Закону України «Про вищу освіту», якими, зокрема частиною 2 статті 59, установлено доплати за науковий ступінь доктора наук у розмірах не менше 25% посадового окладу, а також за вчене звання професор не менше 33% від посадового окладу.
Отже, по відношенню до науково-педагогічних працівників, які проходять службу в вищих військових навчальних закладах зі специфічними умовами навчання саме  Закон України «Про вищу освіту» є спеціальним та має застосовуватися при конкуренції правових норм.
Правила визначення доплати за науковий ступінь, установлені постановою № 988, поширюються на всіх поліцейських, які мають такі наукові ступені та вчені звання, у той же час для тих поліцейських, які проходять службу у навчальних закладах, така доплата має встановлюватися з урахуванням мінімальних гарантій, що передбачені статтею 59 Закону України «Про вищу освіту» №1556-VII.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).
Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру доплат за науковий ступінь та вчене звання у спірних правовідносинах слід застосовувати норму частини 2 статті 59 Закону України «Про вищу освіту» №1556-VII, а не положення підзаконного акту - Постанови № 988 та Порядку № 260. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.06.2023 у справі № 380/24050/21.
Водночас, Закон України «Про вищу освіту» №1556-VII не визначає порядку встановлення доплати за наявності декількох вчених звань та наукових ступенів. Проте, такий порядок передбачено підпунктами 5 - 6 пункту 5 Постанови № 988 згідно яких за наявності двох наукових ступенів доплата встановлюється за одним (вищим) науковим ступенем, за наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що при визначенні доплати за науковий ступінь та вчене звання позивачу необхідно застосовувати доплату не за всіма науковими ступенями і вченими званнями, як вважає позивач, а за вищим науковим -  ступенем доктора наук у розмірі 25% та вищим вченим званням - професор у розмірі 33 %.
Щодо визначення розміру посадового окладу позивача суд зазначає наступне.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, в органах цивільного захисту, є  Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  від 09.04.1992 №2262-ХІІ. 
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Частиною 3  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  №2262-ХІІ  передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно із частинами 2 і 3  статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  №2262-ХІІ  перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом  та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. 
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим  Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
В силу частин 3 та 4  статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  №2262-XII  перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього  Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. 
Усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 
У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений  постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із  Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 вказаного Порядку № 45 передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 
Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45, в редакції Постанови № 103, передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 р. проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». 
Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. 
Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.
Згідно з пунктами 1 та 2 розділу І Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої Міністерством внутрішніх справ України від 17.09.2018 №760 (Інструкція №760), ця інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи, зокрема, з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення, згідно із  Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Цю Інструкцію розроблено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року №878  (зі змінами),  постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей»  (зі змінами), від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393», від 12.05.1994 року № 302 «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни» та  постанови правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за №135/13402 (Порядок №3-1).
У відповідності до пункту 2 розділу ІІІ Інструкції №760 при проведенні перерахунку пенсій відповідно до списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, складених головними управліннями Пенсійного фонду України, уповноважений структурний підрозділ готує довідки про розмір грошового забезпечення.
Пунктом 4  Інструкції №760  передбачено, що підрозділи фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, готують: 
1) грошовий атестат; 
2) довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  (далі - довідка про додаткові види грошового забезпечення).
Згідно з пунктом 23 Порядку № 3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому  статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Відповідно до пункту 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. 
Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії. 
Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Згідно протоколу за пенсійною справою 0803007655 від 24.10.2014 позивач на день звільнення займав посаду ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ України. 
10 червня 2021 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 15.11.2015 № 988 Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» складено довідку від 10.06.2021 № 22/6-2522 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Відповідно до вказаної довідки визначено грошове забезпечення позивача за прирівняною посадою начальника Головного управління апарату ГУ НП в м. Києві становило: 
посадовий оклад – 6 000грн., 
оклад за спеціальним званням (генерал поліції третього рангу) – 2 600грн., 
надбавка за стаж служби в поліції – 50% - 4 300грн., 
надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції – 100% - 12 900грн., 
надбавка за службу в умовах режимних обмежень – 15% - 900грн., 
доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук – 10% - 600грн., 
доплата за вчене звання доцента (старшого наукового співробітника) чи професора – 10% - 600грн., 
надбавка за почесне звання «Заслужений» - 10% - 600грн., 
премія – 101% - 28 785грн. Всього – 57 285грн.
Позивач, на підставі наказу МВС України від 13.07.2018 № 601 «Про затвердження Переліку посад поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні (аналогічні) посадам, що можуть бути заміщені поліцейським і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях» вважає, що посада ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ України має прирівнюватися до посади начальника департаменту Національної поліції України. 
Водночас, відповідач, прирівнюючи посаду ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ України до посади начальника Головного управління апарату ГУ НП в м. Києві, відповідач керувався наказом МВС України від 17.02.2017 №138 «Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських».
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку має місце колізія правових норм.
Визначаючи рівнозначні (аналогічні) посаді, що можуть бути заміщені поліцейським і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях законодавець визнає, що вказані посади в державних органах, установах та організаціях є рівнозначними (аналогічними) посадам, в органах Національної поліції (Національної гвардії України).
Понад це, прирівняння одних і тих самих посад, які займали особи, що мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно наказу від 17.02.2017 №138, та посад поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, посадам, що можуть бути заміщені поліцейським і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях, згідно наказу від 13.07.2018 № 601 до різних категорій посад  розглядається судом як дискримінаційне ставлення до окремої категорії осіб.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають  Конституції  та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що будь-яка колізія має вирішуватися з додержанням принципу верховенства права (статті 3, 8 Конституції України та стаття 6 КАС України) в частині визнання людини, її прав та свобод найвищими цінностями, які визначають зміст та спрямованість держави, з урахуванням дискреції держави щодо визначення порядку та розміру гарантій, зумовленої фінансово-економічними можливостями для збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства, без порушення сутності відповідних прав. 
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. 
Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01.07.2003, яке, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. 
Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. 
У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. 
Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. 
Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. 
Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
З огляду на викладене, посада, яку займав позивач на день звільнення для цілей визначення розміру грошового забезпечення має прирівнюватися до посади  начальника департаменту Національної поліції України у відповідності до наказу МВС України від 13.07.2018 №601 «Про затвердження Переліку посад поліцейських і військовослужбовців Національної гвардії України, які рівнозначні (аналогічні) посадам, що можуть бути заміщені поліцейським і військовослужбовцями в державних органах, установах та організаціях».
Щодо зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".
Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. 
При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" містить відсилочну норму, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" або Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Слід взяти до уваги наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. 
В іншому випадку, неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення".
Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що особи, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, сум отримуваної ними індексації доходів.
Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 06.04.2023 у справі № 560/9664/21, від 21.06.2023 у справі №480/11090/21.
Слід звернути увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції обґрунтовано піддав критичній оцінці посилання відповідача на те, що питання щодо складових грошового забезпечення та їх розмірів були підставою для розгляду і ухвалення 20.03.2019 постанови Третім апеляційним адміністративним суду у справі № 335/13789/17 суд.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Зі змісту постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі №335/13789/17 встановлено, що спір у цій справі виник з приводу видання нової Довідки про розмір грошового забезпечення пенсіонера з повною реальною інформацією згідно Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988, Наказу МВС від 06.04.2016 №260 із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016.
В силу наведених положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2263-ХІІ перерахунок пенсії, має проводитися у разі зміни складових грошового забезпечення за посадою, яку займав пенсіонер на день звільнення, або за рівнозначною посадою.
Тобто, законодавець передбачив можливість зміни основного розміру пенсії  в залежності від зміни складових грошового забезпечення за посадою, яку займав пенсіонер на день звільнення, або за рівнозначною посадою.
Грошове забезпечення зазначеної категорії осіб визначено Постановою КМУ від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Наказом МВС України 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.
Відповідно до зазначених норм посадовий оклад за прирівняною посадою ректор Дніпропетровського Державного університету внутрішніх справ МВС України (начальника департаменту Національної поліції України) складає 8000 грн. (додаток №3 постанови №988);
оклад за спеціальне звання, генерал поліції третього рангу 2600 грн. (додаток №1 постанови №988);
надбавка за стаж служби, 50% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням 5300 грн. (додаток № 11 постанови №988); 
надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби 15  900 грн. (п. 1 ст. 4 постанови №988); 
надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% посадового окладу – 1 200 грн. (п. 7 Наказу МВС № 260); 
доктор наук – 25% - 2000 грн., професор 33% - 2640 грн. (ст. 59 ЗУ № 1556-VІІ від 01.07.2014); 
премія 101% - 38  824,40 грн. (нарахування премії проводиться у відсотках до грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер, п 12 Наказу МВС №260);
індексація – 887,09грн. (ст. 2 ЗУ №1282-XII ).          
Щодо доводів відповідача стосовно пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що позивач оскаржує дії відповідача з приводу не надання нової довідки. 
Із заявами про видачу нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.12.2019 позивач звернувся до відповідача  із заявами від 21.07.2023 та 29.08.2023 на які відповідачем надано відповіді листами від 18.08.2023 та від 05.09.2023. 
Доказів того, що позивач звертався до відповідача з тих самих питань раніше матеріали справи не містять. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача з приводу того, що позивач фактично просить внести зміни до раніше виданої довідки від 10.06.2021 № 22/6-2522 як такі, що не підтверджуються матеріалами справи. 
Слід зазначити, що обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії з вини державних органів певними строками є неприпустимим.
Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи апелянта. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Ураховуючи те, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» - залишити без задоволення. 
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 22.05.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.         
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова