ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року 

м. Київ

справа №600/1916/22-а
адміністративне провадження № К/990/11047/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Коваленко Н.В. 

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року (колегія у складі суддів Сторчака В. Ю., Граб Л.С.,   Полотнянка Ю.П.)
у справі № 600/1916/22-а
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії. 

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.          У травні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; позивач) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - ГУ ПФ України в Чернівецькій області; відповідач), у якому просила:
-          визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати із 21.02.2022 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ);
-          зобов`язати ГУ ПФ України в Чернівецькій області здійснити із 21.02.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.          Судами встановлено, що позивач проживає в с. Киселів Чернівецького району Чернівецької області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради України PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.
3.          Відповідно до наявного у справі посвідчення позивач має статус громадянина, який потерпів (потерпіла) від Чорнобильської катастрофи (Категорія 3).
4.          Згідно відомостей з трудової книжки позивач не працює.
5.          В матеріалах справи наявна також довідка про доходи №7508 1357 3425 9519 від 06.05.2022, видана пенсіонеру ОСОБА_1 , в тому, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Чернівецькій області і отримує пенсію по інвалідності, з якої вбачається, що пенсія по інвалідності позивачу, зокрема 01.01.2022 по 31.05.2022, виплачувалася без виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.
6.          Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати з 21.02.2022 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, у зв`язку з рішенням Конституційного Суду України №6-р/2018 від 17.07.2018, позивач звернулася до суду.

ІIІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

7.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликалася на те, що має право на щомісячне отримання підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру , який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
8.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Покликався на те, що діюча на сьогодні ст. 39 Закону №796-ХІІ не передбачає та не дає право на нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.
Поряд з цим, відповідач вказував, що Законом №1774-VIII була змінена розрахункова величина з мінімальної заробітної плати на прожитковий мінімум для працездатних осіб, яка стала застосовуватися для обчислення всіх виплат, де раніше застосовувалася як розрахункова величина мінімальна заробітна плата, а також для обчислення інших платежів та санкцій, в тому числі і для нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9.          Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.08.2022 позов задоволено.
10.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 та статті 39 Закону №796-XII, позивач має право на щомісячне отримання підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, як установлено статтею 39 Закону №796-XII, а бездіяльність відповідача, яка потягла ненарахування та невиплату позивачу вказаного підвищення, є протиправною. Враховано, що дана адміністративна справа є типовою відносно зразкової справи №240/4937/18 (провадження №Пз/9901/55/18).
11.          Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позовних вимог:
-          визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 21.02.2022 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
-          зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 21.02.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, установленого на 01 січня відповідного календарного року;
-          стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 992 грн 40 коп. судового збору;
-          врешті позову відмовлено.
12.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме: пункту 3розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно яких: « 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». За змістом пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.
Таким чином, розмір підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, на підставі ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, встановлюється із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня відповідного календарного року.
Суд дійшов висновку, що позивач є непрацюючим пенсіонером, має статус громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи та проживає на території гарантованого добровільного відселення, має 3 категорію.
Тому порушене право позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 21.02.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, установленого на 01 січня відповідного календарного року.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
14.          Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції при вирішенні спору не врахував правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 за результатами розгляду зразкової справи №240/4937/18; застосував   п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розрахункової величини при обрахунку підвищення до пенсії відповідно до ст. 39 Закону № 796-XII та висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у зразковій справі № 240/4946/18. Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суд апеляційної інстанції мав керуватися останньою правовою позицією, сформульованою у зразковій справі № 240/4937/18.
15.          У відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення та скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції із ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку. 
17.          Згідно ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
18.          Підставою для касаційного оскарження слугувала необхідність визначення розрахункової величини, яка підлягає застосуванню під час визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796-ХІІ, громадянам, які проживають в зоні гарантованого добровільного відселення.
19.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.04.2024 у справі №240/19227/21 виснувала:

« норма пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VIIІ (в частині інших виплат, щодо яких не застосовується мінімальна заробітна плата як розрахункова величина) поширюється на підвищення (доплату) до пенсій непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, а відтак розмір підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам на підставі статті 39 Закону № 796-ХІІ (у редакції, яка діяла до 01.01.2015) встановлюється із застосуванням як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня відповідного календарного року, а не мінімальної заробітної плати.
6.37. Таким чином, ОСОБА_2 має право на щомісячне підвищення до пенсії як непрацююча пенсіонерка, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, установленим на 1 січня відповідного календарного року.

20.          Суд не вбачає підстав для відступу від цього висновку у справі, що розглядається.
21.          Застосовуючи ці висновки до обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 має право на нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, установленого на 01 січня відповідного календарного року.
22.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
23.          За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.
Керуючись статтями 341, 343, 350, 356  КАС України, Верховний Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року у справі №600/1916/22-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.
          
Суддя                                                                                                        В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                        А.А. Єзеров 

Суддя                                                                                                        Н.В. Коваленко