ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/130/24  Номер провадження 22-ц/814/2207/24	Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В.А.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Прядкіна О.В.,
секретар Стеценко В.С.,
розглянувши у Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 та Міністерства оборони України 
на рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 28 лютого 2024 року, постановлене суддею Бондарь В.А.,
у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Чорнухинська селищна рада Лубенського району Полтавської області, Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
в с т а н о в и в:
       23.01.2024 ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю, як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , із початку 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, день його загибелі під час бойових дій.
       В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що із початку 2018 року нею, ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 було прийняте спільне рішення щодо проживання однією сім`єю, як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу, який у подальшому мали намір зареєструвати. 
       На початку спільного проживання вони мешкали у с.Постав-Мука Лубенського району Полтавської області, а невдовзі придбали домоволодіння в цьому ж селі по АДРЕСА_1 , зареєструвавши право власності на нього за ОСОБА_3 . У цьому будинку вони разом проживали по день його смерті, піклувалися одне про одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, зокрема, щодо утримання житла. 
       Не маючи в селі належної роботи вона, заявниця, в основному займалася веденням натурального домашнього господарства, городництвом. ОСОБА_3 до мобілізації працював у ДП «Ліси України», а потім перейшов працювати трактористом у ТОВ «Агрокультура Полтава». Кошти/доходи, які вони отримували, використовувалися в інтересах сім`ї за взаємної згоди. Так, за час спільного проживання ними було придбано: домоволодіння АДРЕСА_1 , легковий автомобіль ВАЗ2107, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, а також побутові речі та одяг. 
       Зазначає, що загальний строк їх спільного проживання є достатнім для того, щоб стверджувати, що між ними склалися усталені відносини, притаманні подружжю. Тоді як встановлення заявленого факту має для неї важливе юридичне значення, зумовлене необхідністю підтвердження наявності статусу члена сім`ї і фактичної дружини ОСОБА_3 , для реалізації соціально-економічних прав, зокрема, отримання відповідних соціальних та пенсійних виплат, пільг, субсидії, допомоги держави тощо.
       Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 28.02.2024 заяву ОСОБА_2 - задоволено.
       Встановлено факт проживання однією сім`єю між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дружини та чоловіка, без реєстрації шлюбу, з початку 2018 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто дня загибелі під час бойових дій.
       Рішення районного суду вмотивовано тим, що заявлений до встановлення факт підтверджений належними та допустимими доказами і розумних сумніві щодо достовірності цієї обставини у суду немає.
       Із рішенням районного суду не погодилися заінтересовані особи ОСОБА_1 та Міністерство оборони України,оскарживши його в апеляційному порядку.
       Заінтересована особа ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким залишити позов без розгляду.
       Доводить, що її син, ОСОБА_3 не вважав заявницю своєю дружиною, що підтверджується копією картки соціально-психологічного вивчення кандидата для проходження військової служби за мобілізацією у ЗСУ від 30.05.2022, де він особисто у переліку членів сім`ї зазначив її, матір, та своїх братів і сестер, всього семеро. При цьому у графі «дружина» анкетні дані заявниці були відсутніми. Такий доказ не становив предмет дослідження суду першої інстанції, оскільки про його існування вона не знала та отримала його копію лише 20.03.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Повідомляє, що саме вона, ОСОБА_1 , за власний рахунок здійснювала поховання сина, що також не заперечує заявниця. А за його життя, отримані нею від оренди паю кошти, передала сину для придбання будинку та двох земельних ділянок, право власності на які 18.09.2020 було зареєстровано за ним. При цьому, у договорах купівлі-продажу зазначено, що покупець у шлюбі чи шлюбних відносинах не перебуває. 
Наполягає, що заявниця жодної матеріальної участі у придбанні майна та його утриманні, придбанні худоби, птиці, вона не приймала, ніде не працювала та доходу не мала. 
Зазначає, що раніше ОСОБА_2 вже зверталася в суд із такою заявою, вказавши період спільного проживання із 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, яка ухвалою суду від 26.12.2023 (справа №538/2105/23) залишена без розгляду на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України, у зв`язку із виявленням спору про право. Усупереч викладеному, ОСОБА_2 повторно звернулася в суд із заявою про встановлення юридичного факту, а не позовною заявою, лише формально змінивши період початку проживання однією сім`єю. 
Вважає, що заявницею не доведено належними доказами заявлений до встановлення юридичний факт, тоді як показання свідків, які є її друзями, зокрема, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підтверджують лише факт їх знайомства з літа 2019 року. 
       Заінтересована особа Міністерство оборони України у вимогах апеляційної скарги просило рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог заяви.
       Зазначає, що від встановлення юридичного факту залежить підтвердження за заявницею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками такий спір існує у сфері публічно-правових відносин та не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. При цьому, даний факт повністю заперечується Міністерством оборони України, та, за наявності спору про право, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. 
       Наголошу, що суд, дійшовши висновку про доведеність вимог заяви, не навів жодного доказу на підтвердження викладеного, залишивши поза увагою, які відсутність доказів, які б підтверджували спільне проживання, так і набуття в цей час будь-якого майна та розпорядження ним. Тоді як самі лише показання свідків та фотознімки зі спільного відпочинку є недостатніми доказами на підтвердження заявленого факту, що узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №531/295/19 від 08.12.2021.
       24.04.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява Чорнухинської селищної ради про розгляд справи без участі її представника. При вирішення вимог заяви покладається на розсуд суду.
       27.05.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшов відзив заявника на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване. 
       28.05.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшли заяви представника Міністерства оборони України та ОСОБА_1 - адвоката Донець П.М. про розгляд справи без їх участі.
       Заявниця, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, надавши відзив на апеляційну скаргу, в судове засідання не з`явилася про поважність причин неявки суд не повідомила, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за її відсутності. 
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила такі обставини.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був військовозобов`язаним, згідно з відміткою у військовому квитку серії НОМЕР_2 має звання: солдат, наказ №37 від 24.02.2022; проходження військової служби: в/ч НОМЕР_3 ./а.с.15-19/
Згідно з доповіддю по факту безвісти зниклого військовослужбовця № 2214 від 14.11.2022, 08 листопада 2022 року, під час несення служби в районі н.п. Курдюмівка Бахмутського району Донецької області, військовослужбовець, призваний за мобілізацією в період воєнного стану солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 (мати ОСОБА_1 ), загинув під час артилерійського обстрілу з боку збройних сил російської федерації. У зв`язку з тим, що тіло сильно обгорівше і не має можливості підтвердити, що воно належить солдату ОСОБА_3 без аналізу ДНК вважається безвісти зниклим. Доповідь по факту безвісти зниклого оперативному черговому військової частини НОМЕР_3 здійснено командиром 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_3 капітаном ОСОБА_6 /а.с.27,28/
Згідно із сповіщенням сім`ї №37 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , адресованим ОСОБА_1 , її син, навідник 1 стр. відділення кулеметного взводу 2 стр. Роти в/ч НОМЕР_3 , солдат, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув під час відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій області. Це сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку./а.с.26/ 
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер, про 24 серпня 2023 року складено відповідний актовий запис №23; місце смерті смт Курдюмівка, Бахмутський район, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 ./а.с.25/
ОСОБА_1 поховала свого сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Похорони провела за свій рахунок; довідка ЦНАП від 27.02.2024./а.с.73/
За життя ОСОБА_3 належали: житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на приватизованій земельній ділянці розміром 0,1248 га, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.09.2020; дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3146 га та 0,1248 га, кадастрові номери: 5325183801:01:001:0327, 5325183801:01:001:0326, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , договори купівлі-продажу земельної ділянки від 18.09.2020./а.с.67-72/
Відповідно до довідки виконавчого комітету Чорнухинської селищної ради №204 від 20 вересня 2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.30/
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 26 грудня 2023 року (справа №538/2105/23) заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - залишено без розгляду на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України./а.с.65/
До заяви про встановлення факту, що має юридичне значення надано 3 (три) фотознімки./а.с.31,32/ В суді першої інстанції допитані свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .
Задовольняючи вимоги заяви та відхиляючи пояснення заінтересованих осіб щодо залишення заяви без розгляду, районний суд виходив із того, що факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, з початку 2018 року по день смерті останнього, ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджений дослідженими у справі доказами та поясненнями свідків. Розумних сумнівів щодо достовірності цієї обставини у суду немає.
Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується. При цьому колегія суддів враховує таке.
       Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).
       Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (пункт 5 частини першої статті 315 цього Кодексу).
       У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).
       Велика Палата Верховного Суду у справі №523/14489/15-ц від 23.01.2024 сформувала висновок, що позовна вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, лише у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
       При цьому необхідно приймати до уваги, що під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, сформованій у справі №761/16555/23 від 20.12.2023, яка у відповідності до частини 4 статті 263 ЦПК України є обов`язковою для врахування. 
       Із матеріалів справи вбачається, що встановлення факту потрібно заявнику для отримання грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, а також інших пільг, як члена сім`я загиблого захисника. При цьому набуття статусу члена сім`ї військовослужбовця для отримання такої допомоги безпосередньо пов`язано із правами інших отримувачів (членів сім`ї), між якими розподіляється ОГД, зокрема матері ОСОБА_1 , якій і було роз`яснено право для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку; отже наявним є спір, який підлягає розгляду в загальному порядку із дотриманням правил підсудності.
Суд першої інстанції викладене залишив поза увагою, обмежившись загальним цитуванням норм права та встановивши обставини, не підтверджені жодними доказами; відтак, постановивши рішення на підставі припущень
Згідно із частиною 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Враховуючи, що наведена норма процесуального права судом першої інстанції не дотримана, що згідно статті 376 ЦПК України є підставою скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів визнає доводи апеляційних скарг в цій частині обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню, із постановленням нового про залишення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, - без розгляду.
За встановлених обставин та застосованих норм процесуального права, доводи апеляційних скарг заінтересованих осіб в частині недоведеності вимог заяви оцінці не підлягають. 
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, із ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 та Міністерства оборони України підлягають стягненню понесені ними судові витрати за подачу апеляційних скарг по 908,40 грн. кожному.
Керуючись ч.6 ст.294, ст.ст.367, 374, 376 п.п.3.4, ст.ст.381-384, 389-391ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити частково.
Рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 28 лютого 2024 року - скасувати.
Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - залишити без розгляду.
Роз`яснити заінтересованим особам право на подання позову на загальних підставах.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 та Міністерства оборони України судовий збір у розмірі 908,40 грн. кожному.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28.05.2024.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                               О.В. Прядкіна