ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року	Львів	Справа № 300/1723/19 пров. № А/857/20194/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                    Онишкевича Т.В., 
суддів                                                                       Обрізка І.М., Судової-Хомюк Н.М., 
                                                                                                                                   
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року про прийняття звіту про виконання рішення Івано-Франківській окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 

суддя(і) у І інстанції                                                                       ОСОБА_2 , 
час ухвалення рішення                                                            не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                            м. Івано-Франківськ, 
дата складення повного тексту рішення                                         10 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Івано-Франківській окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі 300/1723/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області (далі – ГУ ПФУ) щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком за її зверненням від 20 березня 2019 року за №4303 та зобов`язано відповідача поновити позивачці виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року.
Ухвалою Івано-Франківській окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року заяву позивачки про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 16 вересня 2019 року в адміністративній справі №300/1723/19 задоволено частково. Зобов`язано ГУ ПФУ подати в Івано-Франківський окружний адміністративний суд у строк до 28 серпня 2023 року звіт про виконання рішення суду у цій справі. В іншій частині заяву залишено без задоволення.
29 серпня 2023 року до суду першої інстанції надійшов звіт ГУ ПФУ про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 300/1723/19.
Ухвалою суду від 07 вересня 2023 року встановлено новий строк подання звіту про виконанням рішення суду від 16 вересня 2019 року та зобов`язано відповідача подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду у строк до 10 жовтня 2023 року звіт про виконання рішення суду від 16 вересня 2019 року у цій справі.
03 жовтня 2023 року до суду першої інстанції надійшов звіт ГУ ПФУ про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 300/1723/19, який прийнято ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року. 
Приймаючи звіт ГУ ПФУ про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 300/1723/19, суд виходив із того, що ГУ ПФУ виплачено ОСОБА_1 у вересні 2023 року на банківський рахунок НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк" пенсію в загальній сумі 146946,95 гривень, у тому числі місячний розмір пенсії в сумі 3225,33 гривень, що підтверджено витягами зі списку №1 на зарахування пенсії та грошової допомоги на поточні рахунки в ПАТ КБ "Приватбанк" за період з 04 вересня 2023 року по 25 вересня 2023 року. 
Таким чином, суд дійшов переконання про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі №300/1723/19.
У апеляційній скарзі представник позивачки просить таку ухвалу скасувати та відмовити відповідачу у прийнятті звіту, а також просить зобов`язати ГУ ПФУ подати у десятиденний термін звіт про виконання рішення суду від 16 вересня 2019 року та накласти на керівника ГУ ПФУ штраф за невиконання рішення суду. 
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що суд, приймаючи звіт відповідача про виконання рішення суду, не взяв до уваги, що пенсійним органом не нараховано та не виплачено пенсію позивачки за період з 01 березня 2020 року по 31 серпня 2023 року та не надано жодних розрахунків стосовно розміру пенсії позивачки за виплачений період з 07 жовтня 2009 року по 28 лютого 2020 року. Окрім того, скаржник звертає увагу, що суд прийняв вказаний звіт, не перевіривши те, що копію такого не було отримано представником позивачки. 
Відповідно до частини 3 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження. 
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За змістом частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина “судового процесу” для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої разом із практикою Європейського суду з прав людини застосовуються судами як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі “Горнсбі проти Греції” суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Відповідно до частини 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як встановлено судом, рішенням ГУ ПФУ від 10 серпня 2023 року ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії з 01 вересня 2023 року, що підтверджується копією розпорядження від 10 серпня 2023 року наявним в матеріалах справи.
Місячний розмір пенсії в сумі 3225,33 грн та борг за період з 07 жовтня 2009 року по 28 лютого 2020 року в сумі 143721,62 грн (згідно довідки розрахунку по о/р №172086) включено у відомості на виплату пенсій та виплачено у вересні 2023 року на банківський рахунок НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк", що підтверджується:
- витягом зі списку №1 на зарахування пенсії та грошової допомоги на поточні рахунки в ПАТ КБ "Приватбанк" (порядковий номер 217) за період з 04 вересня 2023 року по 25 вересня 2023 року на суму 3225,33 грн;
- витягом зі списку №1 на зарахування пенсії та грошової допомоги на поточні рахунки в ПАТ КБ "Приватбанк"  (порядковий номер 1) за період з 04 вересня 2023 року по 25 вересня 2023 року на суму 92946,03 грн; 
- витягом зі списку №1 на зарахування пенсії та грошової допомоги на поточні рахунки в ПАТ КБ "Приватбанк" (порядковий номер 1) за період з 04 вересня 2023 року по 25 вересня 2023 року на суму 50775,59 грн.
Копія звіту надіслана відповідачем 02 жовтня 2023 року позивачу та представнику позивача, що підтверджується списком згрупованих відправлень від 02 жовтня 2023 року.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року у справі № 300/1723/19.
Покликання скаржника на невірний розрахунок суми пенсії, оскільки така мала б складати, на його думку, 403166,25 грн, виходячи з розміру місячної пенсії у 3225,33 грн (3225,33 грн*125 міс), є помилковим, оскільки розмір пенсії періодично змінюється. 
При цьому пенсія у розмірі 3225,33 грн розрахована пенсійним органом за період з 04 вересня 2023 року по 25 вересня 2023 року і не була такою станом на 07 жовтня 2009 року, тобто з часу поновлення виплати пенсії позивачці за рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року.
Таким чином, наведені скаржником доводи апеляційної скарги не спростовують правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального закону.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 300/1723/19 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк