Окрема думка 
Судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Петрова Є.В.
 
10 квітня 2024 року 
м. Київ 
справа № 757/48151/21 
провадження № 61-2165св23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Пророка В. В., Сердюка В. В. розглянув касаційну скаргу Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» та залишив без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада            2022 року залишив без змін.
 
Не можу погодитися із вказаним рішенням касаційного суду з таких мотивів. 
 
Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
 
Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. 
 
У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). 
 
Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем. 
 
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. 
 
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. 
 
Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам   (див. пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18). 
 
Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними. 
 
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. 
 
Відповідно до частин першої та другої статті 3-1 Закону № 3687-ХІІ (тут і далі - Закон у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) функції НОІВ виконує юридична особа публічного права (державна організація), утворена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та визначена Кабінетом Міністрів України. До владних повноважень, делегованих НОІВ, належить: приймання заявок, проведення їх експертизи, прийняття рішень щодо них; здійснення державної реєстрації винаходів і корисних моделей, видача патентів на винаходи і корисні моделі; визнання недійсними прав на винаходи і корисні моделі у порядку, передбаченому законом; опублікування офіційних відомостей про винаходи і корисні моделі у Бюлетені, ведення Реєстру, внесення до нього відомостей, надання витягів та виписок в електронній та (або) паперовій формі; здійснення міжнародного співробітництва у сфері правової охорони інтелектуальної власності і представлення інтересів України з питань охорони прав на винаходи і корисні моделі у Всесвітній організації інтелектуальної власності та інших міжнародних організаціях відповідно до законодавства; здійснення підготовки, атестації та реєстрації представників у справах інтелектуальної власності (патентних повірених); ведення Державного реєстру представників у справах інтелектуальної власності (патентних повірених); інформування та надання роз`яснень щодо реалізації державної політики у сфері охорони прав на винаходи і корисні моделі. 
 
Згідно з частинами першою та другою статті 8 Закону № 3687-ХІІ право на одержання патенту має винахідник, якщо інше не передбачено цим Законом. Винахідники, які спільно створили винахід (корисну модель), мають однакові права на одержання патенту, якщо інше не передбачено угодою між ними. 
 
Відповідно до частин першої, шостої-одинадцятої статті 12 Закону № 3687-ХІІ особа, яка бажає одержати патент (деклараційний патент) і має на це право, подає до Установи заявку. У заяві про видачу патенту (деклараційного патенту) необхідно вказати заявника (заявників) і його (їх) адресу, а також винахідника (винахідників).Винахідник має право вимагати, щоб його не згадували як винахідника даного винаходу (корисної моделі) в будь-якій публікації Установи, зокрема у відомостях про заявку чи патент. Опис винаходу (корисної моделі) повинен викладатися у визначеному порядку і розкривати суть винаходу (корисної моделі) настільки ясно і повно, щоб його зміг здійснити фахівець у зазначеній галузі. Формула винаходу (корисної моделі) повинна виражати його суть, базуватися на описі і викладатися у визначеному порядку ясно і стисло. Реферат складається лише для інформаційних цілей. Він не може братися до уваги з іншою метою, зокрема для тлумачення формули винаходу (корисної моделі) і визначення рівня техніки. Інші вимоги до документів заявки визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності відповідно до цього Закону. За подання заявки сплачується збір. Документ про сплату збору повинен надійти до Установи разом з заявкою або протягом двох місяців після дати подання заявки. Цей строк продовжується, але не більше ніж на шість місяців, якщо до його спливу буде подано відповідне клопотання та сплачено збір за його подання. 
 
Датою подання заявки є дата одержання Установою матеріалів, що містять принаймні: заяву у довільній формі про видачу патенту (деклараційного патенту), викладену українською мовою; відомості про заявника та його адресу, викладені українською мовою; матеріал, що справляє враження опису винаходу (корисної моделі), викладений українською або іншою мовою. В останньому випадку для збереження дати подання заявки переклад цього матеріалу українською мовою повинен надійти до Установи протягом двох місяців від дати подання заявки (частина перша статті 13 Закону № 3687-ХІІ). 
 
Згідно з частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 16 Закону № 3687-ХІІ експертиза заявки має статус науково-технічної експертизи, складається з попередньої експертизи, формальної експертизи та, за заявкою стосовно патенту на винахід (секретний винахід), - кваліфікаційної експертизи і проводиться закладом експертизи відповідно до цього Закону та правил, встановлених на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності. Заклад експертизи здійснює інформаційну діяльність, необхідну для проведення експертизи заявок, і є центром міжнародного обміну виданнями відповідно до Конвенції про міжнародний обмін виданнями, прийнятої 03 грудня 1958 року Генеральною конференцією Організації Об`єднаних Націй з питань освіти, науки і культури. Заявник має право з власної ініціативи чи на запрошення закладу експертизи особисто або через свого представника брати участь у встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності порядку в розгляді питань, що виникли під час проведення експертизи. Заявник має право вносити до заявки виправлення помилок та зміни свого імені (найменування) і своєї адреси, адреси для листування, імені та адреси свого представника. Заявник може вносити до заявки зміни, пов`язані зі зміною особи заявника, за умови згоди зазначених у заявці інших заявників. Такі зміни може за згодою всіх заявників вносити також особа, яка бажає стати заявником. Ці виправлення та зміни враховуються, якщо вони одержані закладом експертизи не пізніше одержання ним документа про сплату державного мита за видачу патенту. При публікації відомостей про заявку на видачу патенту на винахід зазначені виправлення та зміни враховуються, якщо вони надійшли до закладу експертизи за 6 місяців до дати публікації. За подання заяви про виправлення помилки або про внесення будь-якої із зазначених змін сплачується збір, за умови, що помилка не є очевидною чи технічною, а зміна виникла через залежні від подавця заяви обставини. 
 
Відповідно до частини сімнадцятої статті 16 Закону № 3687-ХІІ під час кваліфікаційної експертизи перевіряється відповідність заявленого винаходу умовам патентоздатності, визначеним статтею 7 цього Закону. Кваліфікаційна експертиза проводиться після одержання закладом експертизи відповідної заяви будь-якої особи та документа про сплату збору за її проведення. Заявник може подати зазначені заяву та документ протягом трьох років від дати подання заявки. Інша особа може подати їх після публікації відомостей про заявку на винахід, але не пізніше трьох років від дати подання заявки. При цьому вона не бере участі у вирішенні питань щодо заявки. Їй надсилається лише затверджений Установою висновок експертизи за заявкою. Строк подання зазначених заяви та документа продовжується, але не більше ніж на шість місяців, якщо до його спливу буде подано відповідне клопотання та сплачено збір за його подання. Цей строк, пропущений з поважних причин, поновлюється, якщо протягом дванадцяти місяців від його спливу буде подано відповідне клопотання та сплачено збір за його подання. Якщо заявник не подасть зазначені заяву та документ у встановлений строк, то заявка вважається відкликаною, про що йому надсилається повідомлення. 
 
Згідно з пунктами 1.2, 1.9.8 Правил № 197 заявка - сукупність документів, необхідних для видачі Державною службою патенту (деклараційного патенту) на винахід (секретний винахід) чи деклараційного патенту на корисну модель (секретну корисну модель); особа - фізична або юридична особа; заявник - особа, яка подала заявку. Клопотання про проведення кваліфікаційної експертизи може бути подане:    заявником - протягом 3 років від дати подання заявки; іншою особою - після публікації відомостей про заявку, але не пізніше 3 років від дати подання заявки. Цей строк може бути продовжений, але не більше ніж на 6 місяців. Клопотання про продовження строку разом із документом про сплату збору за продовження строку має надійти до Укрпатенту не пізніше ніж через 6 місяців після закінчення пропущеного строку. 
 
Отже, системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що заявка на видачу патенту може бути подана за підписом як однієї, так і декількох осіб, у такій заяві, серед іншого, має бути зазначено заявника (заявників) і його (їх) адресу. Тому у випадку подання заявки на видачу патенту декількома особами (заявниками) відповідне клопотання про проведення кваліфікаційної експертизи також має бути подане за підписом усіх цих осіб (заявників). 
 
У справі, яка переглядається, встановлено, що заява № а201900539 на винахід «Пристрій для розвитку, реабілітації та діагностики психомоторних функцій людини» була подана за підписом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тобто двома заявниками, тоді як із клопотанням про проведення кваліфікаційної експертизи за вказаною заявкою звернувся лише ОСОБА_1 , тобто один із двох заявників. 
 
Таким чином, оскільки проведення кваліфікаційної експертизи заявки на винахід можливе за умови одержання НОІВ у встановлений строк клопотання про здійснення цієї експертизи за підписом усіх заявників, однак за обставинами справи таке клопотання подав лише один із двох заявників, то суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача провести кваліфікаційну експертизу заявки на винахід. 
 
З огляду на викладене, помилково ототожнивши іншу особу із заявником та порядок подання ними (будь-якою іншою особою та заявником) відповідної заяви/клопотання, про які йдеться у Законі № 3687-ХІІ, апеляційний суд безпідставно скасував в означеній частині рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення про задоволення позову. 
 
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 
 
Оскільки під час вирішення питання про зобов`язання відповідача провести кваліфікаційну експертизу заявки на винахід апеляційний суд не спростував належним чином обставин, встановлених судом першої інстанції, тобто фактично необґрунтовано переоцінив докази, які були оцінені цим судом з дотриманням вимог закону та з урахуванням обставин, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, то оскаржувана постанова апеляційного суду у вказаній частині підлягає скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції. 
 
Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо нерозгляду у визначений законом строк заявки на винахід та зобов`язання опублікувати в Бюлетені НОІВ відомості про заявку на винахід, то колегія суддів Верховного Суду зазначила таке. 
 
Відповідно до частин дев`ятої-чотирнадцятої, шістнадцятої статті 16 Закону         № 3687-ХІІ під час проведення формальної експертизи: встановлюється дата подання заявки на підставі статті 13 цього Закону; визначається, чи належить об`єкт, що заявляється, до об`єктів технології, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону, та чи не відноситься він до об`єктів технології, зазначених у частині третій статті 6 цього Закону; заявка перевіряється на відповідність формальним вимогам статті 12 цього Закону та правилам, встановленим на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності; документ про сплату збору за подання заявки перевіряється на відповідність встановленим вимогам. За відповідності матеріалів заявки вимогам статті 13 цього Закону та наявності документа про сплату збору за подання заявки заявнику надсилається повідомлення про встановлену дату подання заявки. У разі невідповідності матеріалів заявки вимогам статті 13 цього Закону заявнику негайно надсилається про це повідомлення. Якщо невідповідність усунуто протягом двох місяців від дати одержання заявником повідомлення, то датою подання заявки вважається дата одержання закладом експертизи виправлених матеріалів. В іншому разі заявка вважається неподаною, про що заявнику надсилається повідомлення. У разі порушення вимог частини одинадцятої статті 12 цього Закону заявка вважається відкликаною, про що заявнику надсилається повідомлення. За належності об`єкта, що заявляється, до об`єктів технології, зазначених у частині другій статті 6 цього Закону, відповідності документів заявки формальним вимогам до них статті 12 цього Закону та правил, встановлених на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності, та відповідності документа про сплату збору за подання заявки встановленим вимогам заявнику надсилається за заявкою стосовно: патенту на винахід - повідомлення про завершення формальної експертизи та можливість проведення кваліфікаційної експертизи; деклараційного патенту на винахід (корисну модель) - рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності про видачу деклараційного патенту на винахід (корисну модель). По закінченні 18 місяців від дати подання заявки на видачу патенту на винахід, а якщо заявлено пріоритет, то від дати її пріоритету, Установа публікує у своєму офіційному бюлетені визначені нею відомості про заявку за умови, що вона не відкликана, не вважається відкликаною або за нею не прийнято рішення про відмову у видачі патенту. За клопотанням заявника Установа публікує відомості про заявку раніше зазначеного строку. За подання клопотання сплачується збір. Після публікації відомостей про заявку будь-яка особа має право ознайомитися з матеріалами заявки в установленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності порядку. За ознайомлення з матеріалами заявки сплачується збір. У разі виявлення в опублікованих відомостях очевидних помилок заявник має право подати клопотання про їх виправлення. Відомості про заявку на видачу деклараційного патенту на винахід (корисну модель) не публікуються. Відомості про заявки, щодо яких Державний експерт прийняв рішення про віднесення їх до державної таємниці, не публікуються. 
 
У справі, яка переглядається, суди встановили, що з моменту подання заявки на винахід минуло вже понад 3 роки, проте відомості про заявку № а201900539 не опубліковані у Бюлетені НОІВ, хоча згідно з вимогами частини шістнадцятої статті 16 Закону № 3687-XII така публікація має бути проведена після спливу 18 місяців від дати подання заявки на державну реєстрацію винаходу. 
 
Водночас, у інформаційно-довідковій системі «Стан діловодства за заявками на винаходи і корисні моделі» відсутня інформація щодо недоліків заяви  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 або не зарахування сплаченого ними державного мита з будь-яких причин, тобто така заявка пройшла формальну експертизу, про що також свідчить повідомлення НОІВ від 01 квітня 2019 року про завершення формальної експертизи. 
 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову в означеній вище частині, оскільки за наявності повідомлення про завершення формальної експертизи та встановлення дати подання заявки на винахід (18 січня 2019 року) НОІВ повинно було по закінченні 18 місяців від дати подання заявки опублікувати у своєму офіційному бюлетені визначені нею відомості про заявку. 
 
Обставини справи в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо нерозгляду у визначений законом строк заявки на винахід та зобов`язання опублікувати в Бюлетені НОІВ відомості про заявку на винахідвстановлені судом апеляційної інстанції на підставі оцінки зібраних доказів, проведеної з дотриманням вимог процесуального закону. Тобто суд дотрималися принципу оцінки доказів, згідно з яким суди на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду справи аналізують і оцінюють докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін. 
 
Отже, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача опублікувати в Бюлетені НОІВ відомості про заявку на винахід відповідає вимогам закону й підстави для її скасування відсутні. 
 
Таким чином, за результатами перегляду справи в касаційному порядку колегія суддів Третьої судової палати у складі Касаційного цивільного суду мала касаційну скаргу Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» задовольнити частково, а постанову Київського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року в частині вирішення позовної вимоги про зобов`язання провести кваліфікаційну експертизу заявки на винахід скасувати, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 січня 2022 року у цій частині залишити в силі. 

Суддя                                                                                                               Є. В. Петров