ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року                                                                              Справа № 903/1140/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В.
                      суддя Філіпова Т.Л.
                      суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Захарова М.О. 

за участю представників сторін:
позивача Приватного підприємства "КРП" - адв. Ульчак Б.І.
відповідача Приватного вищого навчального закладу "Академія рекреаційних технологій і права" - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача Приватного підприємства "КРП"
на рішення Господарського суду Волинської області від 06.02.2024 р.
постановлене у м. Луцьк, повний текст складено 16.02.2024 р.
у справі № 903/1140/23 (суддя Слободян О.Г.)
за позовом Приватного підприємства "КРП"
до відповідача Приватного вищого навчального закладу "Академія рекреаційних технологій і права"
про зобов`язання надати завірені копії документів

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 06.02.2024 р. Господарський суд Волинської області відмовив у позові Приватного підприємства "КРП" про зобов`язання надати завірені копії документів.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач Приватне підприємство "КРП" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Пояснює, що у позивача немає можливості отримати інформацію про господарську діяльність відповідача, що є порушенням його корпоративних прав, які підлягають захисту у судовому порядку шляхом надання відповідачем завірених копій документів.
Вважає неправильним посилання суду першої інстанції на  ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», натомість посилається на ст. 25 Закону України «Про освіту» та доводить, що засновник закладу освіти або уповноважений ним орган здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти.
Щодо передчасності чи невеликого обсягу часу, наданого на підготовку відповіді на запити, зазначає, що відповіді не були отримані як під час судового розгляду справи так і по сьогодні, що на думку скаржника свідчить про небажання надавати запитувану інформацію, чим грубо порушує права та законні інтереси засновника закладу.
Просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 06.02.2024 р. у даній справі, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Також додатком до апеляційної скарги скаржник долучив статут Приватного вищого навчального закладу "Академія рекреаційних технологій і права", затверджений загальними зборами засновників від 28.04.2014 р. – без клопотання про долучення доказів.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до норм ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Відповідно до норм ч. 1, 4, 8 ст.   80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються. 
Колегією суддів встановлено, що позивач/скаржник в процесі розгляду справи                    № 903/1140/23 у суді першої інстанції не посилався на такий доказ як статут Приватного вищого навчального закладу "Академія рекреаційних технологій і права" і не заявляв суду про намір подати такі документи - матеріали справи не містять доказів такого. 
При цьому скаржник у апеляційній скарзі жодним чином не обґрунтовує причини, з яких неможливо було подання такого доказу суду першої інстанції, тому колегія суддів, керуючись ст. 269 ГПК України, не приймає додатковий доказ, наданий позивачем суду апеляційної інстанції без клопотання та належного обгрунтування.

Відповідач Приватний вищий навчальний заклад "Академія рекреаційних технологій і права" подав відзив на апеляційну скаргу  з пропуском строку на подання такого відзиву.
Так, ухвалою від 15.03.2024 р. Північно-західний апеляційний господарський суд відкрив провадження у даній справі та, зокрема, встановив учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу – протягом 5 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Довідкою про доставку електронного листа підтверджено, що ухвалу про відкриття апеляційного провадження і призначення розгляду справи в судовому засіданні відповідач отримав 15.03.2024 р. о 17:45 год. Отже останнім днем для подання відзиву, враховуючи вихідні дні, було 25.03.2024 р. Натомість відповідач Приватний вищий навчальний заклад "Академія рекреаційних технологій і права" подав відзив на апеляційну скаргу 07.05.2024 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, натомість за відсутності клопотання колегія суддів позбавлена можливості оцінити поважність причин пропуску строку на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів залишає без розгляду поданий відповідачем відзив на позовну заяву.

Відповідач Приватний вищий навчальний заклад "Академія рекреаційних технологій і права" не забезпечив явку представників у судові засідання 23.04.2024 р. та 09.05.2024 р., тоді як був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку /а.с. 115 зв., 124 у т. 1/.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.
Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі відповідача за наявними у справі матеріалами.
В судовому засіданні представник позивача/скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити.
Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника скаржника/позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач Приватне підприємство "КРП" є одним із засновників відповідача Приватного вищого навчального закладу "Академія    рекреаційних технологій і права" із розміром частки засновника (учасника) - 500 /а.с. 21 у т.1/.
Суду надані адвокатські запити позивача, оформлені 30.08.2023 р., 28.09.2023 р. та 26.10.2023 р.,  щодо надання відповідачем таких документів :    
- детальну розшифровку статей активу та пасиву балансу навчального закладу за період 2020-2023 роки в розрізі найменувань основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, кредиторів та дебіторів із зазначенням дати утворення заборгованостей;
- головну книгу (оборотно-сальдові відомості по рахунках обліку) за 2020, 2021, 2022 роки;
- документи первинного бухгалтерського обліку та облікові регістри (журнали-ордери, відомості, книги, оборотно-сальдові відомості, карточки тощо) по рахунках обліку активів та пасивів), відображених в балансі підприємства по його статтях на кінець звітного 2020, 2021 та 2022 років;
- інвентаризаційні відомості (акти) проведеної інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків (з кредиторами та дебіторами) за 2020, 2021, 2022 роки;
-  акти звірки з кредиторами станом на серпень 2023 року;
- первинні документи та облікові регістри (журнали-ордери, відомості, книги, оборотно-сальдові відомості, карточки тощо) по рахунках обліку доходів, витрат та фінансових результатів 2020-2023 роки;
- правовстановлюючі документи щодо формування активів та зобов`язань ПВНЗ “Академія рекреаційних технологій і права” станом на 30.08.2023 року;
- угоди з постачальниками та покупцями товарів (робіт, послуг) та інші угоди виконання яких, в той чи інший спосіб, впливало на рух активів, зобов`язань та власного капіталу ПВНЗ “Академія рекреаційних технологій і права” за 2020-2023 роки;
- інші документи щодо формування показників фінансової звітності ПВНЗ “Академія рекреаційних технологій і права” станом на 30.08.2023 року;
- фінансову звітність суб`єкта малого підприємництва за 2020, 2021, 2022 та частину 2023 років.
- протоколи зборів засновників ПВНЗ “Академія рекреаційних технологій і права” за період 2020-2023 років та копії документів про організацію їх проведення (повідомлення засновників про збори), книгу протоколів /а.с. 6 – 15 у т.1/.
Як докази направлення цих запитів позивач надав суду фіскальні чеки АТ «Укрпошти». 
Докази відповіді від відповідача на зазначені адвокатські запити - відсутні. Відповідач заперечує одержання таких звернень і цим пояснює відсутність відповіді.
26.10.2023 р. позивач звернувся до відповідача листом-вимогою, у якому просив протягом 5 днів з дня надходження письмової вимоги надати завірені підписом уповноваженої особи ПВНЗ “Академія рекреаційних технологій і права” зазначені вище копії документів /а.с. 16 – 19 у т.1/.
У відповідь на таку вимогу відповідач 03.11.2023 р. листом № 143 повідомив позивачу, що ознайомитися із зазначеними у вимозі документами представника Приватного підприємства «КРП» можуть у бухгалтерії академії, попередньо домовившись із головним бухгалтером Зиміною М.М. Надати у вказані у вимозі строки - 5 днів, належним чином завірені копії    зазначених документів немає технічної можливості, оскільки окремі із перелічених документів ведуться лише в електронному вигляді, а копіювання інших – тих, що ведуться у паперовому вигляді, потребуватиме значного часу і затрат. Відповідач зазначає одночасно, що після ознайомлення з документами    в електронному вигляді можливо, що потреба в їх копіюванні відпаде /а.с. 41 у т.1/.
Лист відповідача № 143 від 03.11.2023 р. був отриманий позивачем наручно директором ПП «КРП» Дариною Карпюк, що підтверджено розпискою. 
Відповіді на такий лист з пропозиціями позивач не надавав.
У позові позивач Приватне підприємство «КРП» доводить, що відповідач неправомірно не надає копії документів на вимогу позивача та просить суд зобов`язати відповідача надати копії документів, за переліком, аналогічним переліку документів у адвокатських запитах.
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує одержання адвокатських запитів від 30.08.2023 р. та 29.09.2023 р. та пояснює, що у листопаді 2023 року ПВНЗ “Академія рекреаційних технологій і права” отримала вимогу про надання завірених копій документів, на яку надала відповідь з пропозицією ознайомитись з документами безпосередньо у бухгалтерії академії.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, оскільки дійшов висновку, що на день звернення до суду позивачем не доведено порушення відповідачем прав ПП «КРП» як одного із засновників академії на отримання інформації про діяльність ПВНЗ “Академія рекреаційних технологій і права”, а позовні вимоги є передчасними.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується з урахуванням такого.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань організаційно-правова форма Приватного вищого навчального закладу “Академія рекреаційних технологій і права” – приватна організація (установа, заклад); основний вид діяльності – вища освіта /а.с. 78 у т.1/.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що відповідач не є господарським товариством у розумінні ГК України та Закону України «Про господарські товариства», на норми яких посилається позивач у позовній заяві як на підставу позову.
Натомість відповідно до ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про освіту» юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про освіту» права і обов`язки засновника щодо управління закладом освіти визначаються цим Законом та іншими законами України, установчими документами закладу освіти. Колегія суддів констатує, що статут чи засновницький договір ПВНЗ “Академія рекреаційних технологій і права” позивачем, так само як і відповідачем не надані суду першої інстанції в процесі вирішення спору, відповідно, права і обов`язки позивача як засновника щодо управління конкретним закладом освіти - Академією рекреаційних технологій і права суду не доведені.
Згідно з аб. 6 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про освіту» засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа) здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти.
Відповідно до наведених норм позивач як засновник закладу освіти має право ознайомлюватися з документами, які фіксують фінансово-господарську діяльність закладу освіти, зокрема, з обліковими та звітними документами, переліченими у позові, про що правильно виснував суд першої інстанції.
Разом з тим, суд першої інстанції на підставі наданих доказів дійшов правомірного висновку про недоведеність підстав позову як то тверджень позивача про те, що запитувані копії документів неправомірно не надані на вимогу позивача як засновника закладу освіти. 
Адвокатські запити адвоката Ульчанка Богдана Івановича, оформлені 30.08.2023 р., 28.09.2023 р. та 26.10.2023 р.,  щодо надання відповідачем копій документів мотивовані тим, що адвокат надає правову допомогу Приватному підприємству «КРП» у справі щодо участі засновника Академіі рекреаційних технологій і права в управлінні вказаним навчальним закладом, його господарської та фінансової діяльності. 
На підтвердження вручення двох адвокатських запитів відповідачу позивач надав суду фіскальні чеки про відправку таких запитів поштою та результати трекінгу Укрпошти, відповідно до яких адвокатський запит від 30.08.2023 р. вручений адресату 05.09.2023 р. за довіреністю, а адвокатський запит від 28.09.2023 р. - вручений 04.10.2023 р. за довіреністю /а.с. 7-8, 10-11 у т.1/.
Дослідженням таких доказів колегія суддів встановила, що фіскальні чеки не містять назви адресата та інших ідентифікуючих відомостей. Так, у фіскальному чеку від      31.08.2023 р. у графі «кому» зазначено «ректору академіі», а у графі «куди» - 43023 Луцьк; перевірка статусу відстеження свідчить про вручення 05.09.2023 р. за довіреністю відправлення « 43023 Луцьк Україна» /а.с.7-8/.
Так само у фіскальному чеку від 29.09.2023 р. у графі «кому» зазначено «ректору академія», а у графі «куди» - 43023 Луцьк; перевірка статусу відстеження свідчить про вручення 04.10.2023 р. за довіреністю  відправлення « 43023 Луцьк Україна» /а.с.10-11/.
Повні дані про адресата і одержувача ні фіскальний чек, ні результати трекінгу АТ «Укрпошти» не містять.
Інші докази про направлення і вручення саме відповідачеві адвокатських запитів від 30.08.2023 р. та від 28.09.2023 р. суду не надані.
З урахуванням такого колегія суддів погоджується з оцінкою суду першої інстанції, що обставини одержання відповідачем 30.08.2023 р. і 29.09.2023 р. адвокатських запитів є недоведеними і заперечення відповідача є більш вірогідними, оскільки за змістом фіскальних чеків та перевірки статусу відстеження поштових відправлень неможливо встановити, що такі адвокатські запити певного змісту, які надані суду на а.с.6, 9, були дійсно направлені і вручені відповідачеві.  
Відповідно до    статті 79 ГПК України    наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається    більш вірогідним, ніж    протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі    № 917/1307/18,    від 18.11.2019 р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 р. у справі  № 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано    Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 129/1033/13-ц    (провадження № 14-400цс19).
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції"    ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Відповідно до частини четвертої    статті 11 ГПК України,  статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"    суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.
Отже, у даній справі колегія суддів вважає, що за оцінкою поданих доказів є більш вірогідними заперечення відповідача проти стверджуваних позивачем обставин направлення і вручення адвокатських запитів 30.08.2023 р. і 29.09.2023 р. 
Адвокатський запит адвоката Ульчака Богдана Івановича про надання документів, оформлений 26.10.2023 р., був відправлений Приватному вищому навчальному закладу «Академія рекреаційних технологій і права» 26.10.2023 р. на адресу : 43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, 2, що підтверджується описом вкладення до поштового конверту. Опис вкладення містить детальний перелік витребовуваних документів, а також – свідчить про вкладення копіі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на представництво інтересів. Опис вкладення до поштового конверту містить відбиток поштового штемпеля з датою одержання поштовим відділенням до відправки  26.10.2023 р. 
Накладною 4302607883948 та перевіркою статусу відстеження підтверджується  вручення адвокатського запиту 01.11.2023 р. особисто /а.с. 13-15 у т.1/.
Одночасно 26.10.2023 р. Приватним підприємством «КРП» була направлена відповідачу, на адресу : 43023, м. Луцьк, вул. Карбишева , 2 вимога про надання протягом 5 днів з дня надходження письмової вимоги завірених копій документів за переліком, що відповідає переліку у позовній заяві /а.с. 17-19 у т.1/. 
Відповідач не заперечує одержання 01.11.2023 р. вимоги  від 26.10.2023 р.
Відповідач відреагував на таку вимогу про надання копій документів листом № 143 від 03.11.2023 р., у якому запропонував позивачеві ознайомитися із зазначеними у вимозі документами ПП «КРП» у бухгалтерії академії, попередньо домовившись із головним бухгалтером Зиміною М.М. Також відповідач пояснив, що надати у вказаний п`ятиденний строк належним чином завірені копії зазначених документів немає технічної можливості, оскільки окремі із зазначених документів ведуться лише в електронному вигляді, а копіювання інших – тих, що ведуться в паперовому вигляді, потребуватиме значного часу і затрат /а.с. 41 у т.1/.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що така відповідь не є відмовою у доступі до облікових та звірних документів і не є неправомірною. Звертається увага, що запит позивача містить значний за обсягом перелік документації за значний період часу - 2020-2023 роки, тому пропозиція відповідача про ознайомлення з такими документами безпосередньо у бухгалтерії академії та пояснення про те, що окремі із перелічених документів ведуться лише в електронному вигляді, а копіювання інших – тих, що ведуться у паперовому вигляді, потребуватиме значного часу і затрат, тому у вказаний позивачем п`ятиденний строк надати належним чином завірені копії зазначених документів немає технічної можливості, - є розумною і об`єктивно обгрунтованою пропозицією, направленою на задоволення вимоги засновника ознайомитись з такими документами, а не відмовою.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідач жодним чином не пояснює суду, чому пропозиція відповідача є неприйнятною. Так само відсутні докази про те, що позивач мав намір ознайомитись з документами, але йому створювались перешкоди діями відповідача. Наприклад, відсутні докази про те, що після отримання листа-відповіді позивач звертався до відповідача з вимогою визначити конкретний день для ознайомлення з документами тощо, натомість 08.11.2023 р. звернувся з позовом до суду.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до норм, зокрема, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про освіту» засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа) здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти, за дотриманням усстановчих документів закладу освіти тощо. Натомість обраний позивачем спосіб  ознайомлення з фінансовими документами, а саме – надання йому протягом п`яти днів завірених копій документів, зокрема, первинного бухгалтерського обліку та облікових регістрів, детальної розшифровки статей активу та пасиву балансу навчального закладу за період 2020-2023 роки в розрізі найменувань основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, кредиторів та дебіторів із зазначенням дати утворення заборгованостей, головної книги (оборотно-сальдові відомості по рахунках обліку) за 2020, 2021, 2022 роки, правовстановлюючих документів щодо формування активів та зобов`язань ПВНЗ “Академія рекреаційних технологій і права” станом на 30.08.2023 р. тощо – нормами чинного законодавства не визначений як обов`язковий. 
Отже твердження позивача, що позивач не має можливості отримати інформацію про господарську діяльність навчального закладу, а поведінка відповідача є неправомірною, колегія суддів, ваховуючи наведені вище обставини, оцінює як необгрунтовані, такі, що не грунтуються на доказах у справі та нормах чинного законодавства.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що на день звернення до суду позивачем не доведено та не надано суду доказів порушення відповідачем прав ПП «КРП» як одного із засновників академії на отримання інформації про діяльність ПВНЗ “Академія рекреаційних технологій і права”.
Таким чином, рішення Господарського суду Волинської області від 06.02.2024 р. у справі № 903/1140/23 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд
                               
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу    позивача Приватного підприємства "КРП" залишити без задоволення, рішення     Господарського суду Волинської області від 06.02.2024 р. у справі      № 903/1140/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
Справу № 903/1140/23     повернути     Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 21.05.2024 р.

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В. 

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.