ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 травня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 678/445/24
Провадження № 33/4820/362/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Савчук Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника – адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича на постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2024 року,– 

в с т а н о в и в :
Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, директора ТОВ «Агрофірма-Обрій», - 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
За постановою судді, під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агрофірма-Обрій» щодо дотримання чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидента Компанії Agroprosperis 2 Limited за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_2 , будучи Генеральним директором ТОВ «Агрофірма-Обрій» вчинив порушення ведення податкового обліку, а саме: порушено підпункт 103.2 ст. 103, підпункт 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, яку ратифіковано Законом № 412-VII від 04.07.2013 року, де підприємство при здійсненні на користь нерезидента виплати інших доходів із джерелом їх походження з України, не утримано податок з таких доходів за ставкою у розмірі 15% від їх суми та за їх рахунок, та не сплачено до бюджету під час такої виплати податок на доходи нерезидента за 2017 – 2019 роки на загальну суму 45 340 062 грн. 00 коп., в т.ч. 2017 – 18 492 637 грн.00 коп., 2018 рік – 11 874 128 грн. 00 коп. 2019 рік – 14 973 297 грн. 00 коп.
Не погоджуючись з постановою судді, захисник-адвокат Варцаба С.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить таку в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП скасувати. Вважає висновки судді, викладені у судовому рішенні такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні та мають істотні суперечності. Акцентує увагу, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення. Окрім того, зазначає, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, що свідчить про порушення прав особи на справедливий суд.
ОСОБА_2 та його захисник Варцаба С.А. будучи належним чином повідомленими про день, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність. 
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог закону судове рішення повинне бути законне і обґрунтоване. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, постанова судді в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою, якщо вона постановлена на матеріалах, повністю зібраних, всебічно досліджених і правильно оцінених суддею, а висновки судді про подію правопорушення, про винуватість або відсутність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у його вчиненні з достовірністю випливають із матеріалів справи. Для цього у постанові судді повинні бути проаналізовані й оцінені всі розглянуті в судовому засіданні докази, які підтверджують висновок судді. 
При цьому, судді належить дати аналіз усім, зібраних у справі, доказам, тобто всім фактичним даним, які містяться в показаннях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у висновках експертів та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення. Прийняття одних і відхилення інших доказів суддею повинно бути мотивовано.
Притягуючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суддя першої інстанції виходив з того, що в діях останнього міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Проте, погодитися з такими висновками судді місцевого суду не можна з огляду на наступне.
Відповідно до п. 54.3. ст. 54 ПК України у випадку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку.
Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ст. 54 ПК України).
У випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
При цьому, статтями 55-56 Податкового кодексу України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.
Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту недотримання чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидента, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення № 1438/10/22-01-23-06/35779344 від 22 березня 2024 року складений щодо генерального директора ТОВ «Агрофірма Обрій» ОСОБА_2 у зв`язку із порушенням порядку ведення податкового обліку на підставі акту про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки № 6362/22-01-23-06/35779344 від 22 березня 2024 року.
Будь які інші докази, окрім зазначеного акту та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного заступником начальника відділу трансферного ціноутворення ГУ ДПС у Хмельницькій області, в матеріалах справи відсутні.
Натомість, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. 
Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
Під час розгляду матеріалів провадження щодо ОСОБА_2 суддею місцевого суду не взято до уваги того, що відсутні відомості про винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки № 6362/22-01-23-06/35779344 від 22 березня 2024 року.
Натомість, в ході перевірки визначене у такому повідомленні-рішенні грошове зобов`язання може бути визнане неправильно нарахованим, а самостійно розрахований платником податків розмір податку на додану вартість, який підлягає відшкодуванню, не є завищеним і сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду не є заниженою, а тому за результатами оскарження податкове повідомлення-рішення може бути скасоване.
Відтак, неприйняття податкового повідомлення-рішення із визначеною контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.
Тому складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП, щодо ОСОБА_2 на підставі виключно акту документальної позапланової виїзної перевірки, слід визнати передчасним.
За викладених обставин, постанова судді підлягає скасуванню, а матеріали справи поверненню для належного оформлення шляхом направлення до Головного управління ДПС у Хмельницькій області для приведення матеріалів справи відповідно до вимог чинного законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

                                       п о с т а н о в и в : 

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Варцаби Сергія Анатолійовича задовольнити частково.
Постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП скасувати.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Головного управління ДПС у Хмельницькій області для належного оформлення.
Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                          Сергій БОЛОТІН