ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 травня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/10390/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/10390/23 (головуючий суддя першої інстанції Савченко А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

                                                          В С Т А Н О В И В :
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі №160/10390/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.11.2022 року №Ф-5304-53У в частині визначення ОСОБА_1 до сплати єдиного внеску у розмірі 21150,14 грн..
Зобов`язано ГУ ДПС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 , шляхом виключення заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 21150,14 грн..
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. та судові витрати на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. (а.с.64-69).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в частині задоволення вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. та прийняти постанову про відмову в  стягненні  витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з не повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права. Апелянт вказує, що розмір зазначених витрат на правничу допомогу у даній справі не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, не є доведеним належними, допустимими та достатніми доказами.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду  справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача до позовної заяви надано наступні документи:
- копію договору про надання професійної правової допомоги №19/20 від 29.05.2020 року;
- копію додаткової угоди № 2 від 12.05.2023 року;
- копію рахунку-фактури № РО-1 від 12.05.2023 року;
- копію акту № РО-1 від 15.05.2023 року приймання виконаних робіт (наданих послуг);
- копію платіжної інструкції від 15.05.2023 року №@2PL249508 про сплату 7000 грн.              - копію ордеру (а.с. 11-17).
Відповідно до пункту 1.1. договору про надання професійної правничої допомоги №19/20 від 29.05.2020 клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.
Згідно додаткової угоди №2 від 12.05.2023 року до договору №19/20 від 29.05.2020 року, сторонами погоджено, що клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується підготувати процесуальні документі та здійснювати супровід судового (-их) процесу (-ів) у спорі (-ах) щодо оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2022 року №Ф-5304- 53У. Надавати правову допомогу з усіх без винятку питань
Сторони домовились, що вартість наданої правової допомоги (гонорару) за Договором складає 7000,00 грн..
Відповідно до платіжної інструкції №@2PL249508 від 15.05.2023 року, позивачем сплачено на рахунок адвокатського об`єднання «ЕКВІТА» 7000,00 грн за надання професійної правничої допомоги згідно рахунка № РО-1 від 12.05.2023 року.
Згідно акту № РО-1 від 15.05.2023 року про приймання виконаних робіт (наданих послуг) до договору №19/20 від 29.05.2020 року та додаткової угоди № 2 від 12.05.2023 року до вказаного договору, адвокатським об`єднанням надано клієнту наступні види правничої допомога у рамках справи №160/10390/23: підготовані процесуальні документі та здійснено супровід судового (-их) процесу (-ів) у спорі (-ах) щодо оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2022 року № Ф-5304- 53У.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що  ані договір про надання правничої допомоги, ані рахунок-фактура чи акт  приймання  виконаних робіт (наданих послуг) не містять конкретизованого обсягу виконаних послуг та витраченого часу за надані послуги.
Так, в акті № РО-1 приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 15.05.2023 року зазначено про підготовку процесуальних документів та  супровід судового  процесу. Проте,  не зазначено, які саме процесуальні документи  підготовлювались та в чому полягає  супровід судового процесу. 
Крім  того, відповідно до частини 1 статті 57 КАС України  представником в  суді  може  бути  адвокат або законний  представник.
Разом з тим, надані документи не містять посилання, яким саме адвокатом  здійснювалась правова допомога у цій, конкретній справі, договір на правову допомогу укладений з Адвокатським об`єднанням, акт приймання виконаних робіт (наданих послуг)  складений  та  підписаний  позивачем  та  керуючим  партнером АО «Евіта».   
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що вказана справа розглядалась  в суді першої  інстанції в порядку письмового провадження, будь-яких додаткових доказів або пояснень у позивача судом  апеляційної  інстанції не витребовувалось та  ним  не  надавалось,  справа є нескладною, а спірні правовідносини - поширеними та типовими. 
           Таким чином, зважаючи на предмет спору, складність адміністративної справи, яка не є складною та відсутність належного обґрунтування зазначеної в заяві суми, апеляційний суд вважає що заявлені  витрати на правову допомогу в суді першої інстанції не є співмірними зі складністю адміністративної справи та часом, витраченим на надання правової допомоги, а також не підтверджені  належним чином, оскільки  відсутні посилання яким саме адвокатом  надавались  послуги  правової  допомоги, у зв`язку із чим відповідно до частини першої статті 317 КАС України існують підстави для часткового скасування рішення та відмови в задоволенні як заявлених  витрат на  правову допомогу в розмірі 7000 грн., так  і  задоволених судом в розмірі 4000 грн..
Оскільки за приписами ч.1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, справа згідно із ч.4 ст.257 КАС України не відноситься до таких, які не можуть бути розглянуті за вказаними правилами, то судове рішення суду апеляційної інстанції згідно із п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись статями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/10390/23 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року в адміністративний справі №160/10390/23 в частині стягнення витрат на правничу допомогу скасувати.
Прийняти в цій частині нову постанову.
В задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витрат на професійну правничу допомогу у справі №160/10390/23 відмовити.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/10390/23 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім  випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті  328 КАС України.    

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко