Номер провадження: 33/813/1551/24
Номер справи місцевого суду: 947/9308/24 
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Лупши В.В.,
особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
на постанову Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  
                                                                        
                                         в с т а н о в и в: 
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.
Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів 17000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. 
Вирішено вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавленим права керування всіма видами транспортних засобів з моменту вилучення посвідчення водія НОМЕР_1 від 15 листопада 2022 року , а саме з 27 лютого 2024 року.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що згідно з протоколом серії ААД № 851523 від 27 лютого 2024 року, він 27 лютого 2024 року о 21:03 годині на проспекті Ак. Глушка, 14/6 в м. Одесі, керуючи автомобілем ВАЗ 21103 державний номер НОМЕР_2 , порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, надмірна жвавість рухів, надмірна блідість шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів скарги зазначає, що не було встановлено факту керування ним транспортним засобом, не було зафіксовано момент зупинки транспортного засобу.
Судом не були встановлені підстави його зупинки, а працівниками поліції не задокументовано причину зупинки. Оскільки на його думку він не допустив будь-яких порушень які б були підставою його зупинки, а тому вважає, що всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати та всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимим доказами. 
Крім того зазначає, що медичною документацією підтверджено те, що висновком невролога підтверджується встановлення йому діагнозу: есенціальний тремор, дрібноамплітудний, хронічний перебіг. Цервікокраніалгія, вертеброгенна на тлі остеохондрозу шийного відділу хребта, стійкий больовий синдром, також встановлений діагноз у нього синдрому головного болю напруги. Тобто вказані захворювання самі по собі зумовлюють тремтіння рук, що не може свідчити про наявність ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння. 
Таким чином на думку апелянта протокол про адміністративне правопорушення складений неправомірно, в його діях відсутній склад адмінправопорушення, що не підтверджується належними та допустимими доказами. 
Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляд справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735).
Так, відповідно до п. 2 Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року  (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 12 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2024 року серії ААД № 851523, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом, поясненнями ОСОБА_1 наданими ним у судовому засіданні, який пояснив, що дійсно керував автомобілем ВАЗ 21103 днз НОМЕР_2 та відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі. 
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2024 року серії ААД № 851523, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, яким зафіксовано, що 27 лютого 2024 року о 21 годині 13 хвилин по проспекту Ак. Глушка, 14/6 м. Одеси він керував автомобілем ВАЗ 21103 державний номер НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, надмірна жвавість рухів, надмірна блідість шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».
Протокол підписаний особисто ОСОБА_1 , який надав пояснення до протоколу, зазначивши, що сам визнав і сказав поліцейським, що курив канабіс вчора. Заперечень, клопотань, чи заяв від останнього не надходило (а.с. 1); 
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 в якому зазначено його відмову від проходження медичного огляду (а.с. 6); 
поясненнями ОСОБА_1 від 27 лютого 2024 року в якому зазначено його відмову від проходження медичного огляду у зв`язку з необхідністю завезти додому собаку, яка перебувала разом з ним в автомобілі (а.с. 5);
- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, який було оглянуто в ході розгляду справи, із якого чітко видно, що ОСОБА_1 було зупинено працівником поліції у зв`язку з порушенням ПДР (21:05:27 хв.) на питання працівника поліції чи має ОСОБА_1 щось заборонене, та керуючись Законом України «Про Національну поліцію» проводить поверхневу перевірку автомобіля (21:06:07 хв.) та огляд документів правопорушника (21:08:41хв). Знайшовши у ОСОБА_1 під час перевірки канабіс на питання працівника поліції, коли він вживав наркотичні засоби, ОСОБА_1 відповів «Останній раз курив канабіс вчора, щоб не брехати» (21:09:27 хв). Після чого працівником поліції було запропоновано йому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (21:19:38 хв), на що ОСОБА_1 відповів: «Чи можна завезти собаку?». Далі працівником поліції було роз`яснено останньому наслідки відмови від проходження огляду, що буде складений протокол (21:20:08хв.), та повторно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі (21:20:51хв.), потім працівник поліції запропонував подумати ОСОБА_1 та проконсультуватись з кимось (21:21:21хв.), потім працівник поліції ще раз роз`яснив наслідки відмови від огляду (21:29:13 хв.), та ОСОБА_1 відповів: «Я відмовляюсь». Працівник поліції ще раз запитав чи буде проходити ОСОБА_1 огляд у медичному закладі та ОСОБА_1 відповів: «Ні». Далі працівником поліції роз`яснюється правопорушнику, що буде складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП (21:32:02 хв). Час складання протоколу – 21:33:02 хв. Після чого ОСОБА_1 був оголошений протокол (21:51:27 хв). Під час оголошення протоколу ОСОБА_1 було зачитано, що у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (21:52:55 хв). ОСОБА_1 підписав протокол (21:55:30 хв), після чого працівником поліції вказано останньому, що йому прийде штраф за перетин на суцільній лінії дорожньої розмітки, що є порушенням ПДР та за цим фактом настає адміністративна відповідальність відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 підписав квитанцію за штраф за ч.1 ст. 122 КУпАП (21:57:26 хв) (а.с. 7).
Сукупність вищевказаних доказів засвідчують відмову ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду, встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що не було встановлено факту керування ним транспортним засобом, не було зафіксовано момент зупинки транспортного засобу є безпідставними, оскільки вони спростовуються відеозаписом, долученим до протоколу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на своєму автомобілі їхав прямо по дорозі та здійснив розворот, після чого ОСОБА_1 було зупинено працівником поліції, водій, відчинивши двері автомобіля, вийшов з водійського сидіння, а на передньому пасажирському сидінні знаходився його знайомий (21:03:00 хв, 21:05:27 хв).
Щодо доводів апелянта про те, що судом не були встановлені підстави його зупинки, а працівниками поліції не задокументовано причину зупинки, оскільки на його думку він не допустив будь-яких порушень, які б були підставою його зупинки, вони теж є безпідставними та спростовуються відеозаписом.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі:
1) якщо водій порушив правила дорожнього руху;
2) якщо на транспортному засобі відсутній номерний знак або якщо номерний знак на транспортному засобі не відповідає визначеним вимогам, закріплений не у визначеному для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів;
3) якщо є ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
4) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, криміналь ного чи адміністративного правопорушення;
5) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
6) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
7) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
8) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
9) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
10) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.
Так відеозаписом зафіксовано (21:57:26 хв), що працівником поліції вказано ОСОБА_1 , що йому прийде штраф за перетин на суцільній лінії дорожньої розмітки, що є порушенням ПДР та за цим фактом настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 підписав квитанцію за штраф за ч.1 ст. 122 КУпАП.
Тобто працівники поліції діяли в межах наданих ним повноважень, зупинивши ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а тому подальші їх вимоги щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та складення за цим фактом протоколу про адміністративне правопорушення є цілком обгрунтованими. 
Доводи апеляційної скарги, що наявні у ОСОБА_1 захворювання самі по собі зумовлюють тремтіння рук, що не може свідчити про наявність ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння апеляційний суд не бере до уваги, оскільки в протоколі, письмових поясненнях так і під час судового розгляду ОСОБА_1 сам пояснював, що вживав канабіс. Тобто в даному випадку його захворювання не мають відношення до обґрунтованих підозр поліцейського про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.
Всупереч доводам апеляційної скарги апелянта, аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у справі.
Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.
Посилання заявника на те, що йому залишалося проїхати до дому 500 м, щоб відвезти собаку і що він пропонував зробити працівникам поліції, то таке не є обставиною, яка звільняє його від відповідальності за відмову на законну вимогу поліцейського пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння як водію транспортного засобу.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

                               п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 08 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                М.В. Назарова