ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2932/24 Справа № 932/2911/22 	  	Головуючий у першій інстанції:  Цитульський В.І. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                         Красвітної Т.П., 
суддів:                                 Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,– 

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №DNU0GA08441448 від 03.08.2007 відповідач отримав кредит у розмірі 55000,00 дол. США на термін до 03.08.2017. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. Станом на 03.05.2022 за вказаним договором утворилася заборгованість, зокрема, за тілом кредиту - 47268,90 дол. США, по відсоткам за користування кредитом - 102667,19 дол. США, по комісії - 10459,81 дол. США та пені за період з 15.09.2014 по 01.03.2015 - 11956,33 дол. США, а всього 172352,23 дол. США. Кредитодавець на власний розсуд вимагає погашення лише частини суми заборгованості за кредитом у загальному розмірі 172352,23 дол. США. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість у загальному розмірі 172352,23 дол. США.
Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено. 
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про стягнення з відповідача 47318,73 дол. СШАзаборгованості за кредитом, 25651,72 доларів США заборгованості за процентами, 4459,81 доларів США заборгованості по комісії та 28836,48 доларів США - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань. 
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, довідками про доставку електронного документу АТ КБ «ПриватБанк» від 16.04.2024 (а.с. 117). У зв`язку з відсутністю відповідача за останньою відомою суду адресою, що також відповідає відомостям з Єдиного державного демографічного реєстру від 11.03.2024 (а.с. 99, 100), сповіщення ОСОБА_2 про час та місце слухання даної справи здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади (а.с. 119, 119а). 
Повторна заява представника АТ КБ «ПриватБанк» - Кирдана А.В. від 27.05.2024 про відкладення розгляду справи є безпідставною, адже суду не представлено будь-яких належних доказів поважності причин щодо неможливості своєчасного виконання ухвали суду від 12.03.2024, з урахуванням наданого судом додаткового строку для її виконання до 28.04.2024. 
Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Встановлено, що 03 серпня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DNU0GA08441448, відповідно до якого позивач зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит готівкою через касу у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 55000 дол. США на наступні цілі: купівлю квартири в розмірі 50000,00 дол. США, а також у розмірі 5000,00 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 03 серпня 2017 року (а.с. 8-9). 
АТ КБ «ПриватБанк» було надано відповідачу кредитні кошти в сумі 50000,00 дол. США, що підтверджується копією ордеру розпорядження №DNU0GA08441448 від 03.08.2007 щодо перерахування коштів згідно кредитного договору №DNU0GA08441448 від 03.08.2007 в сумі 50000,00 дол. США (а.с. 10). 
01 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ЗАТ «Акцент-Банк» укладено договір факторингу №1, за умовами якого ЗАТ «Акцент-Банк» зобов`язується передати грошові кошти в сумі, визначеній п. 8 цього договору в розпорядження ЗАТ КБ «ПриватБанк» за плату розмір якої встановлено п.4 даного договору, а ЗАТ КБ «ПриватБанк» зобов`язується відступити ЗАТ «Акцент-Банк» у повному обсязі права вимоги до боржників, що випливають з договорів, перелік яких визначено у додатку №1 до цього договору (а.с. 11-12). 
25 квітня 2014 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», укладено договір відступлення прав вимоги №7, за умовами якого на умовах, встановлених цим договором, ПАТ «Акцент-Банк» передає (поступається) ПАТ КБ «ПриватБанк» за плату, а ПАТ КБ «ПриватБанк» приймає належні ПАТ «Акцент-Банк» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржником (портфель заборгованості) (а.с. 13-15). 
Відповідно до пункту 7.1 договору відступлення прав вимоги №7 від 24.04.2014, в якості компенсації за набуття (уступки) прав вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачує ПАТ «Акцент-Банк» плату в розмірі, яка станом на дату підписання даного договору становить 7353614,22 грн, без ПДВ. 
Згідно змісту Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №7 від 24.04.2014, до нього увійшло також право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №DNU0GA08441448 від 03.08.2007 (а.с. 16). 
У зв`язку з неналежним виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №DNU0GA08441448 від 03.08.2007, станом на 03.05.2022, позивачем нарахована заборгованість, зокрема, за тілом кредиту - 47268,90 дол. США, по відсоткам за користування кредитом - 102667,19 дол. США, по комісії - 10459,81 дол. США та пені за період з 15.09.2014 по 01.03.2015 - 11956,33 дол. США, а всього 172352,23 дол. США (а.с. 5). 
Також установлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2013 року у цивільній справі №422/9572/12 задоволено частково позов ПАТ КБ “Приватбанк” до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання дійсним договору іпотеки, звернення стягнення на майно, виселення. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №DNUOGA08441448 від 03 серпня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ “Приватбанк” та ОСОБА_1 в розмірі 891774,82 грн., що за курсом НБУ станом на 14.09.2012 року складає 111611,37 дол.США, з яких: 47318,73 дол. США – заборгованість за кредитом, 25651,72 дол. США – заборгованість за процентами, 4459,81 дол. США – заборгованість по комісії, 28836,48 дол. США – пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, 31,29 дол. США та 5313,34 дол. США – штрафи, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №DNUOGA08441448 від 03 серпня 2007 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,90 кв.м. Вирішено також реалізувати предмет іпотеки шляхом здійснення процедури продажу предмету іпотеки будь-яким способом будь-якій особі-покупцеві з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з дотриманням вимог ст.38 Закону України “Про іпотеку”. Визначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 96-98). 
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року у справі №422/9572/12 (апеляційне провадження №22-ц/774/8314/13) апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відхилено. Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2013 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову про виселення. Вирішено виселити ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1 (а.с. 93-95). 
Ухвалою Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 02 квітня 2014 року рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року в частині позовних вимог про виселення скасоване та справу в цій частині передано на новий розгляд до апеляційного суду. У решті рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2013 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року залишено без змін (а.с. 135-137 т. 2 справи №422/9572/12). 
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року у справі №422/9572/12 рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2013 року в частині відмови в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про виселення змінено в частині обґрунтування відмови в задоволенні позову. В решті рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2013 року в цій частині – залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині позовних вимог про виселення відхилено (а.с. 164-167 т. 2 справи №422/9572/12). 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. 
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. 
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. 
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. У постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не встановила підстав для відступу від зазначених висновків (пункт 108 постанови). 
Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 18 жовтня 2012 року до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа №422/9572/12), вимагав дострокового повернення суми кредиту (47318,73 дол. США), чим змінив строк виконання основного зобов`язання. 
Тому припинилось право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також комісію та пеню до фактичного повернення кредиту.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 квітня 2023 року у справі №522/16447/15. 
Згідно з розрахунком заборгованості, що міститься у цивільній справі №422/9572/12, нараховані за кредитним договором №DNU0GA08441448 від 03.08.2007 у межах строку кредитування по 18.10.2012 відсотки становлять - 26427,23 дол. США, а комісія - 4559,81 дол. США (а.с. 83-86 т.1 справи №422/9572/12). 
Колегія звертає увагу, що в апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути на свою користь з відповідача, зокрема, 25651,72 доларів США заборгованості за процентами та 4459,81 доларів США заборгованості по комісії. 
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України). 
       Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; розглядаючи дану справу в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги банку; встановивши зміну АТ КБ «ПриватБанк» строку остаточного повернення кредиту на 18 жовтня 2012 року; приймаючи до уваги безпідставне нарахування позивачем відсотків за користування кредитом, комісії, а також неустойки за умовами договору поза межами строку кредитування, - колегія дійшла висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог щодо наявної заборгованості за тілом кредиту в сумі  47268,90 дол. США, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 25651,72 дол. США та комісії у сумі 4459,81 дол. США, нарахованих по 18.10.2012. 
Зазначена вище заборгованість підтверджується наявним у справі №422/9572/12 розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним та не спростований відповідачем (а.с. 83-86 т.1 справи №422/9572/12), а також випискою з особового рахунку (58-78). 
Підстави для стягнення на користь АТ КБ «ПриватБанк» пені у розмірі 28836,48 доларів США (згідно вимог апеляційної скарги) відсутні, адже вказана неустойка нарахована після спливу строку кредитування (18.10.2012) у період з 15.09.2014 по 01.03.2015, відповідно до заявлених банком позовних вимог. 
Вимоги апеляційної скарги щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 47318,73 дол. США є частково необґрунтованими, адже у позові банк просить стягнути меншу суму тіла кредиту - 47268,90 дол. США; згідно наданого позивачем розрахунку станом на 03.05.2022, заборгованість по тілу кредиту становить 47268,90 дол. США. 
Необхідно також зауважити, що факт укладення кредитного договору від 03.08.2007 №DNU0GA08441448 та отримання за його умовами кредитних коштів встановлений також в судових рішеннях у справі №422/9572/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки та не спростований відповідачем у даній цивільній справі. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, дійшов помилкового висновку про недоведеність факту видачі позичальнику кредиту, адже погоджений у пункті 7.2 кредитного договору №DNU0GA08441448 від 03.08.2007 рахунок №29095050814411 визначений сторонами не для перерахування суми наданого кредиту, а для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам. 
Тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №DNU0GA08441448 від 03 серпня 2007 року, станом на 03.05.2022, заборгованості по тілу кредиту в сумі 47268,90 дол. США, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 25651,72 дол. США та комісії у сумі 4459,81 дол. США, а всього 77380 (сімдесят сім тисяч триста вісімдесят) дол. США 43 центи. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині залишених без задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача тіла кредиту, заборгованості за відсотками в сумі 25651,72 доларів США, заборгованості по комісії у розмірі 4459,81 доларів США та 28836,48 доларів США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань. 
Тому суд апеляційної інстанції справу в частині відмови у стягненні на користь банку заборгованості за відсотками в розмірі 77015,47 дол. США, комісії у сумі 6000,00 дол. США та пені на суму 143515,75 дол. США не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України. 
За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позовної заяви (75619,54 грн) та апеляційної скарги (55949,45 грн), пропорційно задоволеним позовним вимогам (131568,99 грн х 44,90%), в сумі 59074,48 грн (а.с. 24-27, 81). 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» – задовольнити частково. 
Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) за кредитним договором №DNU0GA08441448 від 03 серпня 2007 року, станом на 03.05.2022, заборгованість по тілу кредиту в сумі 47268,90 дол. США, по відсоткам за користування кредитом в розмірі 25651,72 дол. США та комісії у сумі 4459,81 дол. США, а всього 77380 (сімдесят сім тисяч триста вісімдесят) дол. США 43 центи. 
У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в іншій частині – відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) судові витрати у розмірі 59074 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімдесят чотири) грн 48 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова