ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/7988/23                                        Головуючий суддя І інстанції Агапов Р. О.
Провадження № 22-ц/818/1281/24                                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про відшкодування шкоди в порядку регресу

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2024 року                                                                м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                        Яцини В.Б.
суддів колегії                                        Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргуМоторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року, по справі № 644/7988/23, за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Позов мотивований тим, що 26.07.2021 близько 19:22 години ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Мінська, 49, м. Харкова, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності свого маневру, здійснив зіткнення з автомобілем Porsche Cayenne, номерний знак НОМЕР_2 , що здійснював поворот до паркінгу.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2021 у справі №638/11955/21, визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 (триста сорок) грн. 00 коп.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу відповідача не була застрахована.
10 серпня 2021 року до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди звернувся власник пошкодженого транспортного засобу марки Porsche Cayenne, державний номерний знак НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 .
Згідно зі звітом про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу частин №957 від 13.09.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля Porsche Cayenne, державний номер НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , 2012 року виготовлення, з урахування коефіцієнту фізичного зносу, складає 72 974,65рн.
05.01.2022 МТСБУ виплатило ОСОБА_2 28 780,84грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 72285 від 05.01.2022 (а.с.29).
Зазнавено, що витрати МТСБУ на встановлення вартості відновлювального ремонту та розміру збитків склали 1772,71 грн. (а.с.27)
Зазначає, що відповідачу надсилались листи-претензії щодо компенсації витрат у добровільному порядку, однак вони залишились без виконання.
На підставі вищевикладеного, МТСБУ просило суд стягнути з відповідача 30 553,55грн., у тому числі: 28 780,84грн. – відшкодування регламентної виплати;1 772,71грн. – відшкодування витрат, пов`язаних зі встановленням вартості відновлювального ремонту та судовий збір 2684,00 грн.
Заочним рішенням Дзержинського  районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 року було частково задоволено позов.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар 8, код ЄДРПОУ 21647131) 28 780,84грн. відшкодування шкоди в порядку регресу.
В іншій частині позову – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар 8, код ЄДРПОУ 21647131) 2 528,27грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача – ОСОБА_3  з посиланням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з оплатою послуг експерта зі складання звіту щодо встановлення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було досліджено усі обставини справи, що МТСБУ має право залучити експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; матеріалами справи підтверджено проведення ФОП ОСОБА_4  на замовлення МТСБУ автотоварознавчого дослідження автомобілямарки Porsche Cayenne, державний номерний знак НОМЕР_2 , -  ОСОБА_2  та оплату МТСБУ послуг оцінювача; частиною другою статті 22 ЦК України встановлено, що до збитків належать, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що витрати пов`язані з визначенням розміру шкоди належать до господарської діяльності МТСБУ, оскільки потреба у понесенні спричинена дорожньо-транспортною пригодою, винуватцем якої є відповідач, який самостійно не відшкодував шкоду потерпілій особі.
Відзив на скаргу не надійшов.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами справи, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною четвертою статті 19 ЦПК України встановлено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Тому, зважаючи на те, що дана справа є малозначною, яка виникла з правовідносин стосовно відшкодування шкоди та ціна позову складає 30553,55 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін, в порядку спрощеного письмового позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції оскаржується МТСБУ в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з оплатою послуг експерта зі складання звіту щодо встановлення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, в іншій частині рішення не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.
Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи не доведено, що МТСБУ залучено аварійного комісара, відповідно до положень статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з чим понесено витрати у розмірі 1772,71 грн; витрати по встановленню вартості відновлювального ремонту не є збитками у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна, а є наслідком виконання позивачем покладених на нього законом зобов`язань щодо страхування цивільно-правової відповідальності, належать до його господарської діяльності та не підлягають стягненню в порядку регресу з особи, відповідальної за спричинену шкоду.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 26.07.2021 близько 19:22 години ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Мінська, 49, м. Харкова, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності свого маневру, здійснив зіткнення з автомобілем Porsche Cayenne, номерний знак НОМЕР_2 , що здійснював поворот до паркінгу.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2021 у справі №638/11955/21, визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави в сумі 850 (триста сорок) грн. 00 коп.
Станом на 26 липня 2021 року відповідальність власника ОСОБА_1 , транспортного засобу ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була.
Власником транспортного засобу марки ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 
       10 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди власник пошкодженого транспортного засобу марки Porsche Cayenne, державний номерний знак НОМЕР_2 .
З ремонтної калькуляції та звіту №957 від 13.09.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля Porsche Cayenne, державний номер НОМЕР_2 , номер кузову НОМЕР_3 , 2012 року виготовлення, з урахування коефіцієнту фізичного зносу, складає 72 974,65рн.
Згідно платіжного доручення № 1105415 від 07 жовтня 2021 року МТСБУ сплатило ФОП ОСОБА_4 1772,71 грн за послуги аваркома (експерта) по справі № 78251, згідно рах.464 від 13.09.2021, т.з. НОМЕР_2 (а.с.27).
Наказом № 3/91 від 04.01.2022 року потерпілому ОСОБА_2 нараховано страхове відшкодування у розмірі 28780,84 грн, яке перераховано йому МТСБУ згідно платіжного доручення № 72285 від 05.01.2022 (а.с.28,29).
05 січня 2022 року та 10 серпня 2023 року позивач засобами поштового зв`язку направив на адресу ОСОБА_1 листи з вимогою добровільної компенсації понесених МТСБУ витрат у розмірі 30553, 55 грн.
Указані листи залишились без реагування.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Статтею 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Згідно зі статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Матеріалами справи встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.08.2021 у справі №638/11955/21, визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне
На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Всупереч вимог ст. 263 ЦПК України суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Згідно з пунктом 3 Порядку залучення МТСБУ аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ або за дорученням.
Пунктом 41.4 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
Отже обов`язково умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи є залучення відповідного експерта для встановлення розміру збитку. Виконання указаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди, завданої винною у ДТП особою.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (частина третя статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Суд першої інстанції також помилково не з`ясував, що на підставі доручення замовника МТСБУ № 78251 оцінювачем ФОП ОСОБА_4 складено звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу частин № НОМЕР_4 від 13.09.2021.
Указаний звіт є підставою для проведення розрахунку між замовником та виконавцем у сумі 1772,71 грн.
Відповідно до платіжного доручення №1105415 від 07 жовтня 2021 року МТСБУ сплатило ФОП ОСОБА_4 1772,71 грн призначення платежу: оплата за послуги аваркома (експерта) по справі № 78251, згідно рах.464 від 13.09.2021, т.з. НОМЕР_2 , та позивачем було сплачено на користь ФОП ОСОБА_4 вартість послуг аварійного комісара у розмірі 1772,71 грн. (а.с.27).
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відтак, суд апеляційної інстанції на підставі вищевикладеного дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 1772,71 грн.
На вказане суд першої інстанції всупереч згаданої норми ст. 89 ЦПК України належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що указані витрати належать до звичайної господарської діяльності МТСБУ та не підлягають стягненню з особи, відповідальної за спричинену шкоду.
Тому суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги МТСБУ в частині стягнення з відповідача витрат пов`язаних зі встановлення вартості відновлювального ремонту у розмірі 1772,71 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому рішення в частині відмовлених позовних вимог слід скасувати й ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення позову.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям у цій частині нового судового рішення про задоволення позову.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог МТСБУ про стягнення з відповідача витрат пов`язаних зі встановлення вартості відновлювального ремонту скасовується з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення цієї позовної вимоги, а тому апеляційний суд скасовує це ж рішення в частині розподілу судових витрат та змінює їх розподіл.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем МТСБУ сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684 грн, який підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга МТСБУ задоволена й ухвалене в оскаржуваній частині нове судове рішення про задоволення позовної вимоги, то з  ОСОБА_1  на користь МТСБУ слід стягнути 4026 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив:
Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.
Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 січня 2024 рокув частині відмови у задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України та в частині стягнення судового збору скасувати й ухвалити у цій частині нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар 8, код ЄДРПОУ 21647131) витрати пов`язані зі встановленням вартості відновлювального ремонту у розмірі 1772,71 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Моторного(транспортного)страхового бюро України 2684грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви.
В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного(транспортного)страхового бюро України 4026 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
       Повний текст судового рішення складений 21 травня 2024 року.

Головуючий                                                         В.Б. Яцина.

Судді                                                                І.В. Бурлака.

                                                                       Ю.М. Мальований.