Справа № 161/22293/23 	Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К. 	
Провадження № 22-ц/802/443/24  	  Доповідач: Карпук  А. К.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
08 травня 2024 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І., 
секретар Власюк О. В.,
з участю: представника позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Богор-Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Волинська обласна державна адміністрація, Управління містобудування та архітектури Волинської обласної державної адміністрації, Приватне підприємство «Брок-Плюс», про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 подану його представником ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 березня 2024 року,-
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПП «Богор-Плюс», треті особи на стороні відповідача Волинська ОДА, Управління містобудування та архітектури Волинської ОДА, ПП «Брок-плюс про визнання недійсними договору купівлі-продажу нерухомого майна, визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора, мотивуючи тим, що оспорюваний договір купівлі-продажу укладено на підставі рішення про реєстрацію права власності від 21.10.2020 за відповідачем, яке було прийнято державним реєстратором виконавчого комітету Луцької міської ради Кучмою І. І. на підставі: протоколу загальних зборів учасників (власників) ПП «Брок-Плюс» №5 від 20.10.2020; акту прийому-передачі та грошової оцінки майна від 20.10.2020, підписаного між ОСОБА_3 та ПП «Брок-Плюс». Спірне майно (об`єкти незавершеного будівництва) зареєстроване за адресою: Волинська область, Ківерцівський район, сільська рада Прилуцька. Відповідно ж до правовстановлюючих документів та матеріалів інвентаризації спірне майно (об`єкти незавершеного будівництва), знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , тому у нього не було можливості раніше дізнатись про зміну власника.
Заявник зазначає, що подані відповідачем документи для державної реєстрації права власності на майно не могли бути підставою для реєстрації права власності відповідно до закону. Станом на 20.10.2020 ОСОБА_3 взагалі не був власником майна, оскільки продав спірне майно ще у 2001 році ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якої він став спадкоємцем її майна, в тому числі й спірної земельної ділянки .
Крім того, з реєстру судових рішень йому стало відомо, що відповідачем у листопаді 2023 року подано позов про зняття заборони відчуження спірної земельної ділянки (кадастровий номер 0721885800:06:000:2162), припинення обтяження речового права (справа №903/1150/23). Дана справа безпосередньо стосується оскаржуваного договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 0721885800:06:000:2162) несільськогосподарського призначення від 24.12.2020.
Просив суд: - визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконкому Луцької міської ради Кучми І.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54691194 від 21.10.2020;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 0721885800:06:000:2162) площею 14.68 га від 24.12.2020 № 2004;
- визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55932728 від 24.12.2020 від 16.10.2020.
06 березня 2024 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій зазначив, що з апеляційної скарги на ухвалу Ківерцівського районного суду від 17.01.2024 позивачеві стало відомо, що ОСОБА_3 зареєстрував 16.10.2020 року право власності на спірні об`єкти нерухомого майна на підставі договору, який втратив юридичну силу. Тому просив крім вимог, викладених в первісній позовній заяві, визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконкому Луцької міської ради Кучми І.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54615296 від 16.10.2020.
Одночасно із заявою про збільшення позовних вимог подав заяву про забезпечення позову, у якій просив:
- накласти арешт на зазначене в заяві нерухоме майно: земельну ділянку, кадастровий номер 0721885800:06:000:2162, площею 14,68 га та на вказані у заяві 43 об`єкти незавершеного будівництвом нерухомого майна «Луцький м`ясокомбінат, що будується» (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2195479107228);
- заборонити ПП «Богор-Плюс» та іншим третім особам (юридичним та фізичним особам, державним реєстраторам) за його дорученням вчиняти будь-які реєстраційні дії, вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а також змінювати цільове призначення (категорію, вид використання) земельної ділянки кадастровий номер 0721885800:06:000:2162, площею 14,68 га, об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2195479107228, рішення про реєстрацію права власності від 21.10.2020, яке прийняте державним реєстратором Кучмою І.І., виконком Луцької міськради, номер відомостей про речове право 38766100) незавершене будівництво «Луцький м`ясокомбінат, що будується», а саме: незавершене будівництво, М`ясопереробний комплекс, 1 (площа забудови 12862 кв. м); незавершене будівництво, холодильник з компресорною, 2 (площа забудови 7853 кв. м); незавершене будівництво, М`ясожировий комплекс, 3 (площа забудови 5524 кв. м); незавершене будівництво, Корпус перед забійного збереження худоби, 4 (площа забудови 5293 кв. м.); незавершене будівництво, Адміністративний корпус, 5 (площа забудови 1326 кв. м); незавершене будівництво, Блок підсобних цехів, 6 (площа забудови 1950 кв. м.); незавершене будівництво, Центр технічних фабрикатів, 7 (площа забудови 1550 кв. м); незавершене будівництво, Санітарна бойня, карантин, ізолятор, 8 (площа забудови 1130 кв. м); незавершене будівництво, Перехідна галерея (1 шт.), 9 (площа забудови 261 кв. м); незавершене будівництво, Вагова з 15-ти і 30-ти тонними вагами, 10 (площа забудови 75 кв. м); незавершене будівництво, Пункт мийки і дезінфекції машин, 11 (площа забудови 500 кв. м); незавершене будівництво, Книжна на 2 преса, 12 (площа забудови 88 кв. м); незавершене будівництво, Піднавіс для кісток, 13 (площа забудови 210 кв. м); незавершене будівництво, Котельня 14 (площа забудови 1296 кв. м); до складу входять: димова труба (площа забудови 88 кв. м), бункер мокрого зберігання солі (площа забудови 24 кв. м), площадка деаераторів (площа забудови 80 кв. м, бак-акумулятор гарячої води У=400 куб. м. (2 шт.) (площа забудови 176 кв.м); незавершене будівництво, Установка мазутозабезпечення, 15 (площа забудови 1950 кв. м), до складу входять: мазутонасосна (площа забудови 175 кв. м), приймальне ємкість (площа забудови 100 кв. м), резервуар з/б підземний У=500 куб.м (2 шт) (площа забудови: 242 кв.м); з.д. естакада для злиття мазуту (площа забудови 53 кв. м); незавершене будівництво, Роздільча будова, 16 (площа забудови 96 кв. м); незавершене будівництво, КНС - 18, 17 (площа забудови 75 кв. м); незавершене будівництво, насосна станція оборотного водозабезпечення, 18 (площа забудови 150 кв. м); незавершене будівництво, Градірня 3-х секційна, 19 (площа забудови 220 кв. м); незавершене будівництво, Вузол водопровідних споруд, 20, до складу входять: резервуар для води ємк. 700 куб. м (площа забудови: 578 кв. м), водопровідна насосна станція (площа забудови 162 кв. м), електролізна установка (площа забудови 58 кв. м), водонапорна башня (площа забудови 67 кв. м); незавершене будівництво, Приміщення для очищення гноєвих стоків, 21 (площа забудови 240 кв. м); незавершене будівництво, Блок очисних споруд (2 шт.), 22 (площа забудови 1930 кв. м); незавершене будівництво, КНС-24, 23 (площа забудови 169 кв. м); незавершене будівництво, Вузол очисних споруд дощових вод, 24, до складу входить: зливонакопичувач (площа забудови 688 кв. м), очисні споруди (площа забудови 360 кв. м), КНС (площа забудови 36 кв. м); незавершене будівництво, Очисні споруди замазученої стічної води, 25 (площа забудови 56 кв. м); незавершене будівництво, Склад аміаку і масел, 26 (площа забудови 81 кв. м); незавершене будівництво, Склад матеріалів і обладнання (ГО), 27 (площа забудови 395 кв. м); незавершене будівництво, Склад матеріалів і обладнання (замовник), 28 (площа забудови 640 кв. м); незавершене будівництво, ТП, 29 (площа забудови 62 кв. м); незавершене будівництво, Огорожа проммайданчика, 30 (площа забудови 1450 м/п); незавершене будівництво, Майданчик водозабірних споруд, 31, до складу входять: свердловина на період будівництва (1 шт.), свердловина для водозабезпечення м`ясокомбінату (4 шт.); незавершене будівництво, Майданчикові дороги. Благоустрій, 32 (площа забудови 7700 кв. м.); незавершене будівництво, Під`їзна а/дорога до водозабірних споруд, 33 (площа забудови 1500 кв. м); незавершене будівництво, Під`їзна а/дорога до проммайданчика, 34 (площа забудова 9200 кв. м); незавершене будівництво, Позамайданчиковий зливовий колектор, 35 (площа забудови 1832 кв. м); незавершене будівництво, Позамайданчиковий зливовий колектор під тиском, 36 (площа забудови 710 мп); незавершене будівництво, Позамайданчиковий каналізаційний колектор, 37 (площа забудови 2050 мп); незавершене будівництво, Позамайданчиковий каналізаційний колектор під тиском, 38 (площа забудови 1240 мп); незавершене будівництво, Майданчикові теплові мережі, 39 (площа забудови 3097 мп); незавершене будівництво, Позамайданчиковий водовід, 40 (площа забудови 3510 мп); незавершене будівництво, Залізнична колія, 41 (площа забудови 640 мп); незавершене будівництво, Майданчикові мережі водопостачання, 42 (площа забудови 2485 мп); незавершене будівництво, Майданчикові мережі водопостачання каналізації, 43 (площа забудови 6796 мп);
- заборонити Міністерству юстиції України та /або його структурним підрозділам, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні системи», державним реєстраторам до набрання рішенням законної сили вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0721885800:06:000:2162, площею 14,68 га, та щодо зазначених у заяві об`єктів нерухомого майна.
Ухвалою Ківерцівського районного суду від 08 березня 2024 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Не погодившись із даною ухвалою суду, представник позивача  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач є власником (спадкоємцем) спірного майна – об`єкта незавершеного будівництва та користувачем земельної ділянки, на якій знаходяться ці об`єкти, а дії відповідача вказують на його намір у майбутньому відчужити вказане майно, що ускладнить виконання рішення суду,тому застосування заходів забезпечення позову є обґрунтованим. ОСОБА_3 було відомо, що йому не належить право власності на майно, однак, він відчужив його. 
Також у період з 27.11.2023 по 29.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зникли записи про реєстрацію обтяження (справа №903/1150/23 у позові відповідачу відмовлено) та накладення арешту згідно з ухвалою суду у кримінальному провадженні (справа № 161/9406/21), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.11.2023 та від 29.01.2024 року. Доцільність застосування декількох видів забезпечення позову заявник обґрунтував посиланням на наявність різних видів майна, а також різні об`єкти – земельна ділянка та об`єкти незавершеного будівництва.
Забезпечення у вигляді заборони вчинення реєстраційних дій є необхідним для повернення земельної ділянки власнику з подальшим оформленням права власності за позивачем.
Судом не враховано, що предметом спору є нерухоме майно, залишено поза увагою складові нерухомого майна, інвентаризація якого відбулася перед укладенням договору від 12.12.2001, не враховано судом , щодо якого майна виник спір, а також визначених договором правових підстав переходу права користування земельною ділянкою.
Учасники справи не скористались правом подати відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем подано до суду позовні вимоги немайнового характеру, тому суд вважав що накладення арешту та заборона вчинення дій щодо майна відповідача буде неспівмірним із заявленими позовними вимогами. Також суд зазначив, що у заяві позивачем не обґрунтовано, як може бути забезпечено виконання майбутнього рішення, у разі задоволення позову, шляхом застосування вказаних у заяві заходів забезпечення.
Види забезпечення позову визначені приписами статті 150 ЦПК України.
Пункт перший частини першої статті 150 ЦПК України передбачає можливість забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Пунктом четвертим частини першої статті 150 ЦПК України передбачено такий спосіб забезпечення позову, як заборона проводити певні дії.
Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав та обтяжень на нерухоме майно (постанови Верховного Суду від 12.03.2020 у справі №916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19, від 07.09.2020 у справі №904/1766/20).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суд повинні враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно – земельну ділянку та об`єкти незавершеного будівництва «Луцький м`ясокомбінат, що будується», заборони відповідачу, іншим особам зх-а його дорученням, державним реєстратором, іншим органам , вчинення дій щодо розпорядження об"єктами незавершеного будівництва та земельною ділянкою, реєстраційних дій щодо об`єктів незавершеного будівництва суд першої інстанції правильно зазначив, що такий спосіб забезпечення не співмірний із заявленими позовними вимогами, які є вимогами немайнового характеру, також необхідність застосування заходів забезпечення позову щодо вказаних об`єктів , належним чином не обґрунтовані.
Такий висновок суду відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20 ), від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) , на які є посилання в оскарженій ухвалі суду першої інстанції.
Крім цього, апеляційним судом у даному судовому засіданні встановлено, що постановою Волинського апеляційного суду від 05 березня 2024 року було скасовано ухвалу Ківерцівського районного суду від 17 січня 2024 року про забезпечення позову у даній справі за заявою позивача ОСОБА_2 , та відмовлено у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та на об`єкти нерухомого майна - об`єкти незавершеного будівництва «Луцький м`ясокомбінат що будується» з підстав не співмірності заходів забезпечення заявленим вимогам немайнового характеру. На час розгляду судом першої інстанції заяви ОСОБА_2 від 12 березня 2024 про забезпечення позову, у якій інших обгрунувань, у порівнянні з першою заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 не навів, постанова Волинського апеляційного суду від 05 березня 2024 року набрала законної сили, що слугувало додатковою підставою для відмови у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на майно з підстав і мотивів, які вже розглядались судом.
Водночас при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для забезпечення позову в частині вимог про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним шляхом заборони державним реєстраторам вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки, яка була відчужена на підставі оскарженого позивачем договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 0721885800:06:000:2162) площею 14.68 га від 24.12.2020 № 2004, суд першої інстанції не врахував доводів заявника в тій частині, що заборона вчинення реєстраційних дій державними реєстраторами щодо земельної ділянки є необхідною для повернення земельної ділянки власнику – державі, за наслідками визнання договору купівлі-продажу недійсним з подальшим оформленням права власності за позивачем, як власником об`єктів незавершеного будівництвом об`єкта нерухомості, який, як стверджує позивач, розміщений на цій земельній ділянці.
На обґрунтування своїх доводів щодо вчинення відповідачем дій, спрямованих на розпорядження земельною ділянкою, та наявність у позивача обгрунтованих припущень щодо цього та, водночас, наявність в ОСОБА_2 підстав очікувати набуття права користування цією земельною ділянкою, останній подав суду свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2023 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 успадкував об`єкти незавершеного будівництва - будівлі столярного цеху літ 1 А-1 за №3, будівлі незавершеного складу літ. 1 Б-1, будівлі складу № 1 літ. 1 В-1, складу ГО , літ 1 Г-1 по АДРЕСА_1 , які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером 0721885800:06:000:2162 площею 14.68 га, а також Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, з якої вбачається, що 12.02.2024, тобто, після відкриття провадження у даній справі, було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0721885800:06:000:2162.
Згідно з частиною першою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то у такому випадку мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.
Тому ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у забороні державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0721885800:06:000:2162 необхідно скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким частково задовольнити заяву позивача ОСОБА_2 , заборонити державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки. 
Аргументи апеляційної скарги про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти незавершеного будівництвом нерухомого майна «Луцький м`ясокомбінат, що будується» (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 2195479107228, заборони ПП «Богор-Плюс» та іншим третім особам (юридичним та фізичним особам, державним реєстраторам) за його дорученням вчиняти будь-які реєстраційні дії, вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а також змінювати цільове призначення (категорію, вид використання) земельної ділянки кадастровий номер 0721885800:06:000:2162, площею 14,68 га, об`єктів нерухомого майна, заборони Міністерству юстиції України та /або його структурним підрозділам, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні системи», державним реєстраторам до набрання рішенням законної сили вчиняти реєстраційні дії (крім заборони вчинення реєстраційних дій державними реєстраторами щодо земельної ділянки) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0721885800:06:000:2162, площею 14,68 га, та щодо зазначених у заяві об`єктів нерухомого майна апеляційний суд відхиляє, оскільки виходячи із змісту позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог від 06.03.2024, предметом позову у даній справі є не земельна ділянка та розташовані на ній об`єкти незавершеного будівництва, а правомірність договору купівлі - продажу та рішень державних реєстраторів щодо реєстрації речового права на вказані об`єкти, а тому зв`язок між таким заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог відсутній, а запропоновані заходи ніяким чином не впливають на забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову як про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, яке в примусовому порядку виконанню не підлягає, так і про скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію речових прав.
Також розглядаючи вимогу заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона вчинення реєстраційних дій державними реєстраторами щодо земельної ділянки та незавершених будівництвом об"єктів нерухомості, у співвідношенні з позовними вимогами про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів про реєстрацію речового права на земельну ділянку та об"єкти незавершеного будівництвом нерухомого майна «Луцький м`ясокомбінат, що будується», то механізм виконання такого рішення забезпечений нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон). Зокрема, приписами частини третьої статті 26 Закону передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Наведене вказує про відсутність підстав стверджувати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення судом зазанчених позовних вимог.
Необхідно зауважити, що вимоги заяви про заборону вчинення реєстраційних дій таким органам, як Міністерству юстиції України та /або його структурним підрозділам, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні системи», взагалі не узгоджуються з повноваженнями цих органів. Зокрема, виходячи із Положення Про Міністерство юстиції України, до повноважень міністерства не входить вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна. Офіс протидії рейдерству, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державне підприємству «Національні інформаційні системи», є структурними підрозділами Міністерства юстиції, діють на підставі затверджених міністрством юстиції положень і також не здійснюють реєстрації речових прав на нерухоме майно. Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, згідно з пунктом 1 частини ІІІ Положення Про Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції, затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 14 лютого 2022 року № 491/5, здійснює контроль у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно, тобто, є органом контролюючим, а не виконуючим функції реєстрації.
Викладені в заяві та в апеляційній скарзі доводи позивача про вилучення невідомим способом у період з 27.11.2023 по 29.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію обтяження та накладення арешту згідно з ухвалою суду по кримінальному провадженню, що на його думку підтверджує наміри відповідачів розпорядитись майном, то апеляційним судом на підставі дослідження інформації у Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено, що арешт земельної ділянки з кадастровим номером 0721885800:06:000:2162, площею 14,68 га, було скасовано постановою суду у зв`язку із закриттям кримінального провадження. Щодо посилань в апеляційній скарзі на існуючі та вилучені обтяження у справі № 161/9406/21, то виходячи з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, обтяження нерухомого майна при розгляді цієї справи не застосовувались. Крім того, дії щодо внесення відомостей про обтяження майна чи то скасування заходів обтяження, вносяться державним реєстратором, а не власником майна.
Ураховуючи викладене, позивачем, виходячи із предмета заявлених позовних вимог та змісту заяви про забезпечення позову, не доведено існування фактичних обставин, з якими пов`язується застосування визначених в заяві позивача ОСОБА_2 заходів забезпечення позову.
Тому ухвалу суду першої інстанції в зазначеній частині необхідно залишити без змін на підставі статті 375 ЦПК України.
Керуючись статтями 367, 368, 375, 376, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
ухвалив:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 подану його представником ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 березня 2024 року у даній справі в частині відмови у забороні державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Заяву задовольнити частково.
Заборонити державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0721885800:06:000:2162 площею 14,68 га.
В решті ухвалу суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді