УХВАЛА
 
04 квітня 2024 року                      
м. Київ
 
справа № 607/10856/22
провадження № 61-2906ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                     Литвиненко І. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня                  2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого                    2024 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Тернопільської міської ради про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію прав, визнання права постійного користування в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння,  
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію прав, визнання права постійного користування в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                            від 07 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0141 га, кадастровий номер: 6110100000:12:013:0096, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 207488601101. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області                       від 07 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове, яким у позові                         ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Тернопільської міської ради про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію прав, визнання права постійного користування в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
26 лютого 2024 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року в указаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, сплати судового збору, зазначення відомостей щодо наявності електронного  кабінету.  
 
19 березня 2024 року до Верховного Суду, на виконання вимог ухвали, надійшла заява ОСОБА_1 до якої долучено квитанцію про сплату судового збору та уточнена редакція касаційної скарги. 
 
Недоліки касаційної скарги заявником усунуто. 
 
В касаційній скарзі заявник посилається на підставу касаційного оскарження, визначену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. 
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
 
Касаційна скарга містить клопотання про зупинення дії постанови Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Системний аналіз частини першої статті 436 ЦПК України дає підстави вважати, що зупинення виконання оскаржуваного судового рішення застосовується у випадку, якщо судове рішення підлягає примусовому виконанню, й зупинення дії судового рішення, якщо рішення не передбачає примусового виконання.
 
Зі змісту оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції вбачається, що узадоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, отже вказане рішення не підлягає примусовому виконанню та будь-яких обов`язків по суті цього спору на учасників справи суд не покладав.   
 
Слід зазначити про те, що зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, що передбачено статтями 394, 436 ЦПК України не є тотожним інституту забезпечення позову у цивільному процесі. 
 
Таким чином, підстави для задоволення клопотання про зупинення дії постанови Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року відсутні.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою         ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 серпня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року.
Витребувати із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіцивільну справу № 607/10856/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Тернопільської міської ради про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, скасування запису про державну реєстрацію прав, визнання права постійного користування в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Тернопільського апеляційного суду від 09 лютого 2024 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Є. В. Петров
 
А. І. Грушицький
 
                                                                                                                            І. В. Литвиненко