ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5316/24 Справа № 203/1210/23 	  	   Суддя у 1-й інстанції -  Єдаменко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,
за участю секретаря судового засідання — Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2024 року про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2  до Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “НАДРА”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Довіра та гарантія” про визнання кредитних зобов`язань виконаними, недійсним договір про відступлення прав вимоги та звільнення майна з-під застави, –

ВСТАНОВИЛА:

       Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2024 року позов  ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “НАДРА”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Довіра та гарантія” про визнання кредитних зобов`язань виконаними, недійсним договір про відступлення прав вимоги та звільнення майна з-під застави, залишено без розгляду (а.с. 186,187).
       Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду в системі “Електронний суд” 05 квітня 2024 року апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 191).
       09 травня 2024 року відповідач ТОВ “ФК “Довіра та Гарантія”, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, подав засобами поштового зв`язку відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначив, що судом першої інстанції встановлено повторну неявку позивача в судове засідання без поважних причин, а позивач не вжила заходів з використання свого процесуального права для звернення до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності чи у спосіб взяття участі у справі через представника, тому процесуальні порушення судом не допущені. Просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін та відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.
       ПАТ “КБ “НАДРА” своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалось та відзиву на апеляційну скаргу позивача не подавало, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції — скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.
       Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, неодноразово не з`являючись в судові засідання, які за заявами позивача судом відкладались, зокрема, три рази поспіль, без поважних причин (проте повідомлення нею про якусь підставу без підтверджуючих документів судом до уваги не прийнято), що є систематичною неявкою, про розгляд справи у її відсутності не клопотала, свого представника до суду не направила та у будь-якій іншій формі долею руху справи не цікавилась, незважаючи на те, що саме позивач була ініціатором судового процесу. 
       Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, зважаючи на наступне.
       Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.
       Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
       Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
       Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
       У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).
       Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
       Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.
       Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його неявка перешкоджає розгляду справи.
       Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), від 18 січня 2023 року у справі № 947/15524/20 (провадження № 61-20943св21).
       У справі, яка переглядається, встановлено, що 02 березня 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, пред`явленим до Публічного акціонерного товариства “Комерційний банк “НАДРА”, Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Довіра та гарантія”, на предмет визнання кредитних зобов`язань виконаними, недійсним договір про відступлення прав вимоги та звільнення майна з-під застави.
       Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2023 року, після усунення позивачем недоліків, визначених ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та проведення підготовчого засідання у справі призначено на 05 квітня 2023 року (а.с.19,20).
       Підготовче засідання, призначене на 05 квітня 2023 року об 11.00 год. не відбулось з підстав зайнятості судді в іншому процесі та було відкладено на 25 квітня 2023 року об 11.00 год.
       Позивач була належним чином повідомлена про зазначену дату підготовчого засідання та приймала участь 25 квітня 2023 року в ньому(а.с.53,54), після чого була також належним чином під особистий підпис в приміщенні суду повідомлена про наступне підготовче засідання, призначене на 16 травня 2023 року о 12.00 год., що відображено у розписці (а.с.55).
       16 травня 2023 року судом першої інстанції зареєстровано клопотання позивача про витребування доказів у справі, направлене позивачем засобами поштового зв`язку (а.с.92,93).
       Підготовче засідання у справі, призначене на 16 травня 2023 року, не відбулось з причин зайнятості судді в іншому судовому процесі, про що в матеріалах справи є довідка (а.с.96).
       Наступні підготовчі засідання призначались судом на 08 червня 2023 року об 11.00 год. яке також не відбулось з підстав зайнятості судді в іншому судовому процесі, про що свідчить довідка в матеріалах справи(а.с.106), та на 05 липня 2023 року об 11.00 год., за наслідками проведення якого ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі без участі сторін, зокрема, позивача (а.с.110).
       В матеріалах містяться лише судові повістки суду першої інстанції на вищевказані дати, як письмові технічні документи, складені секретарем судових засідань, та судові повістки сторонам, які вироблені в автоматизованій системі документообігу суду Д-3(а.с.97,98,107,108), однак докази, що ОСОБА_2 отримала такі повідомлення від суду та обізнана про дату та час цих підготовчих засідань у справі, в матеріалах справи відсутні, тоді як на а.с. 104,105,109 є в наявності рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу ТОВ “ФК “Довіра та гарантія” і ПАТ КБ “Надра”, що свідчить про неналежне повідомлення позивача судом першої інстанції про призначення підготовчих засідань судом на ці дати та час.
       05 липня 2023 року, після закриття підготовчого провадження у справі, судом призначалось судове засідання на 16 серпня 2023 року об 11.30 год., про що також складено письмова повістка секретарем судових засідань (а.с.112) та судові повістки сторонам, які вироблені в автоматизованій системі документообігу суду Д-3(а.с.113).
       В матеріалах справи на а.с. 114-116 містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу ТОВ “ФК “Довіра та гарантія” і ПАТ КБ “Надра”, а докази отримання позивачем судової повістки у будь-який встановлений нормами ЦПК України спосіб відсутні.         
       16 серпня 2023 року позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 16 серпня 2023 року, у зв`язку з находженням на стаціонарному лікуванні. Також у клопотанні позивач зазначала, що про час наступного судового засідання просить повідомити її смс-повідомленням або на електронну адресу, яку вона зазначила у цьому клопотанні (а.с.121).
       Наступне судове засідання судом призначалось на 11 вересня 2023 року о 12.00 год. Позивачкою також подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відрядженням до Польщі, де вона просила повідомляти її про наступне судове засідання смс-повідомленням або на електронну адресу. Суд першої інстанції хибно вважав, що позивач документального підтвердження не надала.
       Колегією суддів встановлено, що разом із клопотанням про перенесення розгляду справи від 11 вересня 2023 року позивач надала у копії свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, де є відмітка польських прикордонників про перетин 03 вересня 2023 року позивачем автомобілем польського кордону (а.с.126), що підтверджує її виїзд за межі України.
       Наступне судове засідання призначалось судом першої інстанції на 04 жовтня 2023 року о 12.00 год., до якого позивачка не з`явилась, не повідомивши суд про причин своєї неявки.
        Однак колегія суддів враховує, що судом першої інстанції не виконані вимоги ч.6, 13 ст. 128 ЦПК України та не направлено судової повістки позивачеві як на її адресу місця проживання, яка вказана у позові, так і з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, про що, до того ж, просила і позивач у своїх клопотаннях, а в матеріалах справи відсутні докази обізнаності позивача про день та час розгляду справи, що колегією суддів приймається як неналежне повідомлення позивача, яка подала клопотання про перенесення розгляду справи.
       04 жовтня 2023 року позивачкою подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з вимушеним тривалим проходженням лікування, в якому остання повідомляла про проходження медичного обстеження, зокрема у Німеччині, та підготовку до операції на судинах головного мозку.
        14 листопада 2023 року позивачкою також подано клопотання про неможливість прибуття у засідання, призначене на 15 листопада 2023 року, у зв`язку із виїздом на лікування за межі України, обставини чого позивачка підтвердила, надавши 14 листопада 2023 року копію медичної виписки та копію довідки МСЕК (а.с.113-115) та копії квитків на проїзд потягом рейсу Дніпро-Львів та Львів-Перемишль з датою виїзду з м. Дніпро 14 листопада 2023 року та датою виїзду зі Львова 15 листопада 2023 року для перетину кордону України (а.с.110,111, 116, 117). 
       Суд першої інстанції також хибно вважав, зважаючи на викладене вище, що позивачем не надано документального підтвердження виїзду на лікування, окрім квитків на потяг, при цьому колегія суддів зазначає, що перетин кордону України позивачем вже унеможливлює взяття участі нею в судовому засіданні особисто, а до наданих медичних документів суд підійшов формально.
       Наступне судове засідання призначалось судом першої інстанції на 11 грудня 2023 року об 11.30 год., до якого позивач також не була повідомлена належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України та її клопотань про направлення повідомлень, зокрема, засобами мобільного зв`язку, а докази про отримання нею судової повістки за її вказаною у позові адресою відсутні, як і відсутні докази надіслання судом на цю адресу поштового конверту з судовою повісткою.
       11 грудня 2023 року позивачкою подано клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 11 грудня 2023 року, без її участі та розглянути клопотання про зупинення провадження у судовому засіданні у зв`язку зі знаходженням її на лікуванні за межами України з 15 листопада 2023 року, до якого також нею надано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон з відміткою 15 листопада 2023 року перетину польського кордону у Перемишлі (а.с.162).
       Суд першої інстанції, належним чином відреагувавши на такі клопотання позивача, відклав судовий розгляд справи на 16 січня 2024 року об 11.30 год., яке не відбулось з підстав зайнятості судді в іншому судовому процесі та відкладено на 07 лютого 2024 року о 12.00 год., на яке, знову ж таки, позивач не повідомлялась у будь-який встановлений ст. 128 ЦПК України спосіб, а доказів зворотнього матеріали справи не містять.
       16 січня 2024 року позивачкою повторно подано клопотання про розгляд клопотання про зупинення провадження у судовому засіданні, призначеному на 16 січня 2024 року, без її участі, у зв`язку із знаходженням на лікуванні за межами України.
       Судом першої інстанції відкладено розгляд справи на 07 лютого 2024 року о 12.00 год. у зв`язку зі знаходженням судді в іншому судовому процесі (а.с.168) та матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача у будь-який спосіб, на підтвердження її обізнаності про дату та час судового засідання.
       07 лютого 2024 року позивачкою подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 07 лютого 2024 року, у зв`язку із знаходженням на лікуванні за межами України до кінця лютого 2024 року.
       Наступне судове засідання призначалось судом на 01 березня 2024 року об 11.00 год.
       01 березня 2024 року позивачкою подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 01 березня 2024 року, у зв`язку із знаходженням за межами України.
       25 березня 2024 року позивачкою також подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 25 березня 2024 року, у зв`язку із поганим станом здоров`я. Також в судовому засіданні 25 березня 2024 року судом було ухвалено на місці відмовити позивачці у клопотанні про зупинення провадження у справі.
       Колегія суддів відзначає, що судом першої інстанції, всупереч вимог ст. 128,131 ЦПК України, не повідомляв позивача у встановлені процесуальним законом способи про дату та час судового засідання, також не взято до уваги неодноразове подання позивачем клопотань про перенесення розгляду справи із зазначенням причин такого перенесення, як і застосований формальний підхід до оцінки наданих позивачем медичних документів, виїзду її за кордон на тривалий час, у зв`язку із чим позивач просила зупинити провадження у справі, тому суд першої інстанції передчасно залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даної справи, що призвело до постановлення помилкової ухвали, знайшли своє підтвердження, а у суду першої інстанції не було достатніх підстав для застосування п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.
       З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасування на підставі ст. 379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
       Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 березня 2024 року про залишення позову без розгляду — скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича 
       Судді:                                                                  М.Ю. Петешенкова

                                                                                Т.П. Красвітна