УХВАЛА

17 квітня 2024 року 
м. Київ
справа №140/25460/23
адміністративне провадження №К/990/14263/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., розглянувши клопотання військової частини НОМЕР_1 про зупинення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі №140/25460/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність щодо не звільнення за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у воєнний час, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю;
- зобов`язати прийняти рішення про звільнення позивача за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у воєнний час, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не звільнення ОСОБА_1 за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі №   140/25460/23 - змінено.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не звільнення ОСОБА_1 за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 02 липня 2022 року з приводу звільнення з військової служби через сімейні обставини, та прийняти за результатами його розгляду в установленому порядку рішення, з обов`язковим врахуванням висновків апеляційного суду, наведених в мотивувальній частині цього судового рішення.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі №140/25460/23.
Разом із касаційною скаргою військова частина НОМЕР_1 подала клопотання про зупинення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року.
Клопотання мотивоване тим, що за цим предметом позову законом не передбачено поворот виконання судового рішення у разі скасування оскаржуваних судових рішень судом касаційної інстанції, а тому повернути попереднє становище позивача після звільнення з військової служби не буде можливості, так як під час розгляду справи подання позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів - не встановлено.
Вирішуючи дане клопотання скаржника суддя-доповідач виходить з наступного.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції може зупиняти виконання судових рішень, які оскаржуються.
Згідно з частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява про зупинення виконання та дії судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання чи дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Вирішуючи зазначене клопотання, Суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.
Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку із дією та виконанням оскаржуваних судових рішень.
Для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для такого зупинення.
Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
При цьому, зупинення виконання оскаржуваних у касаційному порядку судових рішень на підставі статті 375 КАС України може застосовуватись судом лише у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин й здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.
Водночас, доводи заявника ґрунтуються на припущеннях та сподіваннях на конкретні результати розгляду справи, а обґрунтовані підстави, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржених рішень суду, у клопотанні не наведено. При цьому, сама по собі незгода скаржника з оскаржуваними судовими рішеннями не є підставою для зупинення його виконання, оскільки перевірка правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права здійснюється судом касаційної інстанції лише під час касаційного перегляду справи з дотриманням визначеної КАС України процедури і процесуальних гарантій учасників справи.
Інших доводів щодо наявності підстав для зупинення виконання судового рішення зазначене клопотання не містить, а суддею-доповідачем таких підстав не установлено.
Враховуючи те, що наведені скаржником обставини не є достатніми для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 340, 375 КАС України, 
У Х В А Л И В :
Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі №140/25460/23.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    О.В. Кашпур