461/3074/18 
1-кс/465/16/24 

У Х В А Л А
судового засідання
24.04.2024 року Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,  з участю секретаря  ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 31.01.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №42017000000003501 від 03.11.2017 року, -  
                                                         В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до суд зі скаргою на постанову старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 31.01.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №42017000000003501 від 03.11.2017 року.
Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24.05.2018 року подання судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 задоволено та матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 03.11.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №42017000000003501 від 03.11.2017 року передано на розгляд Франківському районному суду м. Львова.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді матеріали вказаної скарги  ОСОБА_3 11.06.2018 року було передано із застосуванням автоматизованого розподілу судової справи слідчій судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 . Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 21.06.2018 року слідча суддя ОСОБА_6 заявила самовідвід. 
Протоколом повторного автоматичного визначення слідчого судді 26.06.2018 року справу передано судді ОСОБА_7 .
Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_7 заявив самовідвід у зв`язку із тим, що у сторони можуть б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 25.10.2018 року подання судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 відхилено. Матеріали судової справи №461/3074/18 за скаргою  ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 31.01.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №42017000000003501 від 03.11.2017 року залишити на розгляді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 .
Відтак скаржник ОСОБА_3 просить суд винести ухвалу про скасування необгрунтованої, невмотивованої, упередженої, незаконної постанови слідчого СУ Львівської облпрокуратури від 31.01.2018 року про закриття провадження. Так як, фактично досудове розслідування не було проведено взагалі. За три місяці виконано примітивні три слідчі дії, та направити провадження на досудове розслідування, зобов`язавши слідчого долучити всі його письмові клопотання та заяви з додатками направлені прокурору області за 2017-2018 р.р. та допитати їх предметно з пред`явленням документів в ході досудового слідства.
В обґрунтування скарги зазначає, що старшим слідчим 2-го слідчого відділу СУ прокуратури Львівської області «здійснювалось» так зване досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42017000000003501 від 3.11.2017 року за ознаками ст. 375 ч.1 КК України, щодо слідчого- судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8  та суддів Львівського апеляційного суду ОСОБА_9  та інших за винесення неправосудних рішень. Слідчий не провів допиту суддів, які прийняли неправосудні рішення, не оглянув і не долучив до провадження матеріали справи, по якій судді винесли неправосудні рішення, не прослухав і не долучив до справи диск з аудіо записом судового засідання під головуванням слідчого-судді  ОСОБА_10 , де чітко має бути зафіксована процедура судового розгляду моєї скарги, де вона в порушенні ст.ст. 22, 23, 349, 358 КПК України не проводила дослідження матеріалів кримінального провадження, яке було слідчим Рубцовим безпідставно закрито та інших документів, які я надсилав прокурорам, а цих документів в матеріалах справи немає. В порушенні ст.ст. 358, 363 КПК України, суддя не з`ясувала всіх обставин та не перевірила їх доказами, і не надала мені слова в судових дебатах, а потім винесла неправосудне рішення з порушенням ст.ст. 370, 372 КПК України.
Тому винесена слідчим ОСОБА_11 за узгодженням прокурором ОСОБА_12 постанова про закриття провадження від 31.01.2018 р. є упереджена, однобічна, необ`єктивна, поверхова, винесена із істотною неповнотою слідства не відповідає фактичним обставинам справ, доказам, які я надав прокурорам та слідчому - це висновки експертів, спеціалістів, з істотним порушенням вимог ст.ст. 2, 7, 8, 9, 94, 110 КПК України.
Провадження було відкрито за ухвалою слідчого-судді Печерського районного суду м.Києва від 06.10.2017 року, яка була внесена до ЄРДР на підставі моєї скарги на бездіяльність уповноважених осіб Генпрокуратуру та облпрокуратури про невнесення моєї заяви до ЄРДР, щодо вчинення суддями злочину, передбаченого ст. 375 ч.1 КК України.
В ЄРДР ця ухвала була внесена 3 листопада 2017 року, уповноваженою особою Генпрокуратури, однак в порушенні вимог ст.ст. 480, 481 КПК України, щодо осіб, відносно яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження стосовно професійного судді, направляє матеріали до прокурора Львівської області. Скаржник отримавши повідомлення про це, неодноразово направляв заяви про відвід слідчим і прокурорам Львівської області, в тому числі і слідчому-судді Печерського районного суду м.Києва, однак йому було відмовлено. Останню відповідь з Генпрокуратури скаржник ОСОБА_3  отримав в лютому 2018 року. Ознайомившись з матеріалами провадження та постановою про його закриття,  ОСОБА_3  не погоджуюсь з висновком слідчого та прокурора про закриття провадження, оскільки постанова слідчого від 31.01.2018 року не відповідає вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 94 КПК України. Слідство проведено упереджено, неповно, однобічно, без дослідження всіх обставин, і без мотивування прийняття постанови, за три місяці проведено три слідчі дії. Просить поновити строк на подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.01.2018 року.
У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав вимоги скарги з викладених у ній підстав, про що подав письмові заяви. 
Представник органу досудового розслідування в судове засідання вкотре не з`явився, матеріалів кримінального провадження на вимоги суду не представив, про причини неявки не повідомив, однак неявка слідчого чи прокурора в силу вимог ч .3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК Україниу разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи позицію скаржника, розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, в тому числі копію постанови про закриття кримінального провадження, що додана до скарги, прихожу до наступного висновку.
Пунктом 3 ч. 1ст. 303 КПК України передбачено право оскарження на досудовому провадженні рішень дізнавача, слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження.
Згідно з п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів.
За змістом ст. 2 КПК Українизавданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У частині 2 ст. 9 КПК України закріплено обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, дізнавача, слідчого, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно положень п. 4 ч. 1ст. 91 КПК Україниу кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
При цьому за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається за загальним правилом на дізнавача, слідчого та прокурора.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п.3Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 N 9-49/0/4-17, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого, дізнавача та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.
Відтак слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим другого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 31.01.2018 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №42017000000003501 від 03.11.2017 року.
Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий ОСОБА_13 приймаючи рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України, мотивував тим, що оцінючи отримані відомості у їх комплексі, прийнявши до уваги вичерпні можливості досудового слідства та відсутність сукупності об`єктивних, неупереджених і достатніх даних для доведення вини особи у суді, може прийти до висновку про відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.
Однак, слідчий не вказав, які саме зібрані докази у своїй сукупності та взаємозв`язку, є достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення у даному кримінальному провадженні.
Відтак слідчий суддя приходить до переконання, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не вмотивована. Як зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 31.01.2018 року, слідчим не було поведено будь-яких слідчих та процесуальних дій, щоб дійти висновку про те, що «в зібраних матеріалах відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України», кримінальне провадження було закрито.
Виходячи з ст. 84 КПК України встановлення наявності чи відсутності фактів і обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню здійснюється дізнавачем, слідчим на підставі доказів. Тобто, відсутність складу кримінального правопорушення дізнавачем, слідчим має бути встановлено на підставі відповідних доказів, отриманих у передбаченому КПК України порядку.
Згідно з ч.2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України дізнавач, слідчий, прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, у разі якщо, встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Проте, протягом усього розгляду скарги ОСОБА_3 матеріали закритого кримінального провадження для вивчення в судовому засіданні так і не надані суду.
Нормами Кримінального процесуального кодексу України змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків визначені загальними засадами кримінального провадження (статтями 7, 22, 26, 28 КПК України).
Відповідно до частини 1 ст. 22 КК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Отже, протягом тривалого часу, який істотно перевершив розумні строки розгляду скарги, органом досудового розслідування не було вжито заходів до доведення законності і обґрунтованості прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, що позбавляє слідчого суддю можливості дійти переконання щодо законності оскаржуваної постанови.
За таких обставин оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати, а скаргу скаржника ОСОБА_3 задоволення.
Разом з тим, слідчий суддя дійшов переконання про необхідність поновлення скаржнику строку для оскарження постанови слідчого, оскільки у матеріалах провадження відсутні чіткі дані щодо вручення йому такої.
Крім того, вимога скаржника про ініціювання прокурора Львівської області перед керівництвом Генпрокуратури, із за неефективного досудового розслідування провадження та на виконання вимог статтей 480, 481 КПК України, самовідвід та передати провадження до Генпрокуратури – не входить до повноважень слідчого судді. Відтак до задоволення не підлягає. 
На підставі наведеного, керуючись статтями 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу  ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого СВ  СУ прокуратури Львівської області  ОСОБА_4  від 31.01.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №42017000000003501 від 03.11.2017 року – задоволити частково.
Постанову старшого слідчого другого СВ  СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_4  від 31.01.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №42017000000003501 від 03.11.2017 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення - скасувати.
Досудове розслідування продовжити.
В решті вимог – відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя    ОСОБА_1