ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року 
м. Київ

справа № 824/407/17-а
адміністративне провадження № К/9901/39286/21, № К/9901/40717/21 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Єзерова А.А.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу №824/407/17-а
за позовом Державного реєстратора комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4, державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2, приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради ОСОБА_5 до Міністерства юстиції України, комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, треті особи: обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний комплекс «Проспект», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» про визнання незаконними та скасування наказів та висновку комісії, провадження по якій відкрито 
за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» та Міністерства юстиції України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021  року (колегія суддів у складі головуючого судді Маренича І.В., суддів Боднарюка О.В., Анісімова О.В.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021  року (колегія суддів у складі головуючого судді Сторчака В. Ю., суддів Граб Л.С., Білої Л.М.) у справі №  824/407/17-а
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  У червні 2017 року державний реєстратор комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4, державний реєстратор прав на нерухоме майно комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради ОСОБА_5, державний реєстратор прав на нерухоме майно комунального підприємства «Чернівецьке міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3 звернулись до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовами до Міністерства юстиції України, комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, в якому просили:
визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1871/5 від 13 червня 2017 року;
визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1872/5 від 13 червня 2017 року;
визнати протиправним та скасувати висновок комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року.
На обґрунтування позовних вимог позивачі та третя особа Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельного комплексу «Проспект» зазначили, що в оскаржуваному висновку комісії та наказах Міністерства юстиції України при прийнятті рішення про задоволення скарг порушено вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Позивачів, як суб`єктів оскарження, не повідомлено про розгляд скарг ТОВ «Гіпербуд» та не надіслано копії скарги та доданих до них документів, чим порушено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128) та позбавлено можливості реалізувати надані їм права.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.  Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 09 липня 2020 року касаційні скарги Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_1 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року задоволено частково.
Рішення судів скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до Чернівецького окружного адміністративного суду.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року закрито провадження в частині позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, треті особи: обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний комплекс «Проспект», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» про визнання незаконним та скасування наказу та висновку комісії.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1871/5 від 13 червня 2017 року.
Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №1872/5 від 13 червня 2017 року.
Визнано протиправним та скасовано висновок комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року.
Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що під час розгляду справи до суду не надано доказів на підтвердження належного повідомлення позивачів про розгляд скарги ТОВ «Гіпербуд» згідно вимог Порядку № 1128. 
Міністерством юстиції України порушено процедуру розгляду комісією скарг. Позивачів, як учасників провадження не повідомлено належним чином про розгляд скарг, оскільки оголошення на офіційному сайті Міністерства юстиції України не є належним повідомленням. 
Суди зазначили, що ані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ані Порядком № 1127 не визначено конкретного документа, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, державний реєстратор не може на власний розсуд вирішувати який документ підтверджує такий факт, а який ні.
Документом, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, може бути як рішення органу місцевого самоврядування, так і інший документ, незалежно від форми, виданий відповідним органом, зокрема, довідки, листи, виписки тощо.
Під час розгляду скарг ТОВ «Гіпербуд» був наявний спір щодо нерухомого майна (землі), реєстрація якого в свою чергу здійснювалася позивачами. Тому у Міністерства юстиції України були відсутні законодавчі підстави для розгляду цих скарг.
Крім того, суди дійшли висновку, що оскільки державна реєстрація проводилася не щодо майна, яке набувається у спільну часткову власність та майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності, то документи передбачені підпунктами 4-5 пункту 41 Порядку №  1127 не подавались.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
3.  27 жовтня 2021 року ТОВ «Гіпербуд» направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 824/407/17-а.
Скаржник зазначає, що оскаржувана постанова прийнята в результаті неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права без урахування правових позицій викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №820/3703/17, від 29 травня 2019 року у справі №826/9341/17, від 19 червня 2019 року у справі №802/385/18-а, від 12 лютого 2020 року у справі №840/3241/18, від 17 лютого 2021 року у справі №821/669/17.
Відповідно до наведених правових позицій, правом оскарження наказів Міністерства юстиції України щодо скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно наділені особи, за якими такі права були зареєстровані, оскільки вони в такий спосіб захищають свої права на нерухоме майно. Тому в таких категоріях справ спір стосовно майна не може бути між Міністерством юстиції України та державними реєстраторами, оскільки вони на це майно не претендують та не мають матеріально-правової заінтересованості в результатах розгляду справи.
Спір у справі, що розглядається може бути між особами, які претендують на нерухоме майно, а саме між ТОВ «Гіпербуд» та особами, за якими були зареєстровані права власності. Державні реєстратори не є належними позивачами по цій справі, оскільки рішення Міністерства юстиції України не стосується їх прав на нерухоме майно.
Скаржник вказує на необхідність відступлення від висновку щодо застосування статті 2 КАС України у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 03 червня 2020  року по справі №826/9257/18 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні, оскільки цей висновок не відповідає вищенаведеній практиці Верховного Суду.
В зазначеній постанові Верховного Суду, не вказано на які саме права державних реєстраторів та яким чином впливає рішення Міністерства юстиції України про скасування їх рішень про реєстрацію прав власності за іншими особами.
Посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування, зокрема, пункту 1 частини 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та зазначає, що на час розгляду скарг існував судовий спір у господарській справі №926/4124/16 щодо земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно. Відсутній правовий висновок Верховного Суду з питання застосування підпункту 3 пункту 41 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127; пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі по тексту - Порядок №1128).
4. 03 листопада 2021 року Міністерством юстиції України направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі №824/407/17-а.
Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права та не враховано при вирішенні справи висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої палати Верховного Суду та Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 813/1362/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 825/642/18, від 29 січня 2019 року у справі № 803/1589/17, від 25 червня 2020 року у справі № 826/2470/17, від 10 грудня 2020 року у справі № 640/1298/19.
На думку скаржника, суди першої та апеляційної інстанцій розглянули справу з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, що є підставою для скасування спірних рішень із закриттям провадження у справі незалежно від доводів касаційної скарги.
Спірні правовідносини пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного, тому позов у цій справі не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
Міністерством юстиції України правомірно задоволено скарги ТОВ «Гіпербуд» та скасовано рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, оскільки реєстрація проводилась з численними порушеннями вимог законодавства.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2021 року визначено наступний склад колегії суддів для розгляду даної касаційної скарги: головуючий суддя Желєзний І.В., судді - Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.
На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року № 2222/0/78-21, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Желєзного І. В., що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2021 року визначено наступний склад колегії суддів для розгляду даної касаційної скарги: головуючий суддя - Стрелець Т.Г., судді Єзеров А.А., Тацій Л.В.
Ухвалами Верховного Суду від 18 січня 2022 року відкрито касаційне провадження за скаргами Міністерства юстиції України та ТОВ «Гіпербуд» на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у справі № 824/407/17-а.
5.  Верховний суд ухвалою від 13 квітня 2024 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 14 травня 2024  року.
Позивачі відзиву на касаційну скаргу до суду не надали.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. У період з 21 лютого по 12 червня 2017 року, ТОВ «Гіпербуд» звернулось до Міністерства юстиції України зі скаргами на рішення державних реєстраторів, зокрема: КП «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» ОСОБА_4, КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2 , приватного нотаріуса ОСОБА_6, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради ОСОБА_5, КП «Чернівецьке міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3 , які, на думку скаржника, при проведенні реєстраційних дій по спірному об`єкту будівництва за адресою: проспект Незалежності, 131 м. Чернівці порушили вимоги статей 10, 16, 18, 24, 25, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також пунктів 9, 10, 12, 17, 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі по тексту - Порядок № 1127).
У цих скаргах ТОВ «Гіпербуд» просило скасувати прийняті державними реєстраторами рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна - будівлі загальною площею 2725,3 м2, що розташована за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 131 (будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями та паркінгом (І черга - будівництво торгового центру, торговий центр, кількість поверхів - 4) (далі - об`єкт будівництва).
Згідно з пунктом 7 Порядку № 1128, розгляд скарг ТОВ «Гіпербуд» об`єднано в одне провадження.
06 червня 2017 року складено повідомлення щодо засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за скаргами ТОВ «Гіпербуд» на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
13 червня 2017 року Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України постановила висновок за результатами розгляду скарг ТОВ «Гіпербуд».
За змістом цього висновку комісія вирішила задовольнити скарги ТОВ «Гіпербуд» у повному обсязі. Скасувати прийняті державними реєстраторами рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та тимчасово заблокувати їм доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
7. Міністерством юстиції України з урахуванням вимог статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 12 Порядку № 1128, видано наказ від 13 червня 2017 року № 1871/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».
Цим наказом визначено:
1. Задовольнити скарги ТОВ «Гіпербуд» у повному обсязі.
2. Скасувати прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Чернівецької області ОСОБА_4 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
3. Скасувати прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Чернівецької області ОСОБА_2 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
4. Скасувати прийняті приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
5. Скасувати прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради Чернівецької області ОСОБА_5 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
6. Тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Чернівецької області ОСОБА_4, державного реєстратора прав на нерухоме майно комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Чернівецької області ОСОБА_2, державного реєстратора прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради Чернівецької області ОСОБА_5 та приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
8. 13 червня 2017 року Міністерством юстиції України, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 12  Порядку №  1128, видано наказ № 1872/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».
Цим наказом визначено:
1. Задовольнити скарги ТОВ «Гіпербуд» у повному обсязі.
2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором речових прав на нерухоме майно КП «Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3
3. Тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора прав на нерухоме майно та їх обтяжень КП «Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
Позивачі, не погоджуючись з висновками Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та прийнятими на їх підставі наказами, звернулися з адміністративними позовами до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
9.  Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
10. Підставою для звернення позивачів до суду слугувала їх незгода із висновком Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та прийнятими на їх підставі наказами відповідача, якими скасовано прийняті ними рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частин першої, другої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV), рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Порядок № 1128 передбачає процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами.
Згідно з пунктами 2, 3, 4 Порядку № 1128, розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. 
Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.
Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.
Скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах за умови підписання її скаржником, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису.
Пунктом 8 Порядку № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:
1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;
2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;
3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
За результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу (пункт 12 Порядку № 1128).
Приписами пункту 14 Порядку № 1128 висновок комісії, на підставі якого суб`єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов`язково містить інформацію про те, що:
1) рішення, дії або бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;
2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб`єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
11. Третя особа - ТОВ «Гіпербуд» у касаційній скарзі, зокрема оскаржує судові рішення попередніх інстанцій з підстави обґрунтованості спірних наказів у частині скасування реєстраційних дій.
Враховуючи те, що позивачами у цій справі є державні реєстратори, слід визначити насамперед чи мають вони право оскаржувати накази в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.
Накази від 13 червня 2017 року № 1871/5 та №1872/5 в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих державними реєстраторами, стосуються виключно майнових прав третіх осіб.
Реєстраційні дії чи їх скасування не призводять до виникнення, зміни чи припинення правовідносин за участю державного реєстратора. Тому у частині скасування рішень про реєстрацію оскаржуваний наказ не може порушувати прав реєстратора.
Державний реєстратор не є учасником правовідносин, що виникли на підставі реєстраційної дії, а тому й не може бути позивачем чи відповідачем у такій справі. Належними сторонами цих правовідносин є особи, права яких припиняються чи набуваються внаслідок реєстраційної дії. Саме вони мають право на звернення до суду.
У постанові від 01 липня 2020 року по справі №9901/48/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду, у зв`язку із чим суд першої інстанції правильно не роз`яснив позивачу, до суду якої юрисдикції він має звертатися з таким позовом».
12. З огляду на вищенаведене, державні реєстратори у цих правовідносинах не мають права на звернення до суду з метою оскарження спірних наказів в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно в жодному виді провадження, а тому провадження у цій частині справи підлягає закриттю. 
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 липня 2023 року по № 804/7910/17 та від 10 січня 2024 року по справі № 520/13239/2020.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.
З огляду на викладене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо задоволення позову у частині оскарження пунктів 2, 3, 4, 5 наказу Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року № 1871/5 та пункту 2 наказу № 1872/5 слід скасувати і провадження у справі в цій частині закрити.

13. Що стосується наявності підстав для тимчасового блокування позивачам доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці, слід зазначити таке.
Відповідно до пункту 9 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та / або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
Використання прислівника «обов`язково» свідчить про істотність вимоги про запрошення скаржника, суб`єкта оскарження (тобто особи, чиї дії оскаржуються) та заінтересованих осіб для розгляду скарги по суті. Таке запрошення має на меті не лише поінформувати зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.
З огляду на це, неповідомлення скаржника та/або його представника (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі, не може вважатися формальним порушенням.
Неприбуття осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
Отже, неприбуття лише належним чином повідомлених осіб не перешкоджає розгляду справи. Відтак, якщо на засідання не прибула особа, яку належним чином не повідомили, то це перешкоджає розгляду скарги. 
Способи повідомлення визначені у пункті 10 Порядку № 1128, відповідно до якого суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі); шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту; засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги).
Відповідно до пункту 11 Порядку № 1128 копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб`єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов`язково приймаються комісією до розгляду.
У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, які беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії.
14. Позивачі зазначають, що їх не повідомили про розгляд скарги, не надали копію скарги разом із поданими документами. У свою чергу, відповідач не надав жодних доказів, стосовно своєчасного надсилання та отримання позивачами документів щодо розгляду поданої скарги та доказів, які б свідчили про належне ознайомлення позивачів зі скаргою.
Під час розгляду справи суди встановили, що доказів належного повідомлення позивачів, у тому числі, телефонограмою, засобами поштового чи електронного зв`язку, відповідач не надав. Відсутнє будь-яке підтвердження факту вручення позивачам копій скарг та доданих до них документів.
Колегія суддів КАС ВС вважає вірним висновок судів попередніх інстанцій, що оголошення з сайту Міністерства юстиції України не є доказом, який підтверджує факт ознайомлення позивачів з датою засідання, оскільки оголошення не містить дати та часу його розміщення на сайті. 
15. Верховний Суд у постанові від 15 серпня 2019 року у справі № 826/3539/17 звернув увагу на те, що Міністерство юстиції України повинно обирати і притримуватися такої процедури розгляду скарги, за якої не тільки скаржник, але й суб`єкт оскарження та зацікавлені особи повинні бути обізнаними про подання скарги, дату, час і місце її розгляду. Інакше кажучи, обрати форму повідомлення зацікавленої особи про скаргу і порядок її розгляду, які з погляду стороннього зовнішнього спостерігача має свідчити про поінформованість суб`єкта оскарження чи зацікавленої особи, а також про об`єктивну спроможність суб`єктів реєстраційних відносин виразити і донести до Міністерства юстиції України свою позицію щодо доводів скарги.
Міністерство юстиції України має запросити скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів для розгляду скарги по суті. Таке запрошення має на меті не лише проінформувати зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.
Коли в результаті рішення органу державної влади може відбутись втручання у права або інтереси особи, такий орган має пересвідчитись, що ним використано всі можливі способи повідомлення такої особи та забезпечено її безпосередню участь або можливість надання письмових пояснень, заперечень тощо.
Таким чином, Верховний Суд в тотожних правовідносинах дійшов висновку, що повідомлення про розгляд скарги шляхом публічного повідомлення на сайті Міністерства юстиції України, з урахуванням обставин цієї справи, було недостатнім та прогнозовано не надавало можливості Комісії пересвідчитись у його отриманні всіма зацікавленими особами. У свою чергу, публікації оголошення на сайті відповідача не є належним доказом повідомлення, у зв`язку з чим неможливо визначити, чи дотримано Мін`юстом строки повідомлення сторін, встановлені Порядком розгляду скарг.
16. Враховуючи вимоги пункту 11 Порядку №1128, суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку, що відповідачем не дотримано процедури повідомлення позивачів про розгляд скарги.
Колегія суддів КАС ВС наголошує, що позбавлення позивачів, дії яких оскаржуються, можливості взяти участь у розгляді скарги, яка стосується їх безпосередньо, є істотним порушенням процедури розгляду скарги та ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення. 
Крім того, суди встановили, що перша скарга ТОВ «Гіпербуд» надійшла до Міністерства юстиції України 06 березня 2017 року та була зареєстрована за №6515-0-33-17, а висновок Комісії та оскаржувані накази №1871/5 та №1872/5 були прийняті лише 13 червня 2017 року, тобто зі спливом більше трьох місяців від дня надходження скарги. 
Наведене свідчить про недотримання відповідачем пункту 4 Порядку № 1128, згідно якого розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» та положень статті 20 Закону України «Про звернення громадян».
17. Враховуючи викладене, колегія суддів КАС ВС вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій, що зазначені процедурні порушення розгляду скарг обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування спірних наказів Міністерства юстиції України в частині тимчасового блокування позивачам доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.
Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 06 грудня 2022 року по справі № 380/5709/20.
Доводи касаційних скарг не спростовують такого висновку судів попередніх інстанцій.
Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341  цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій частині є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню.

18. В частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України від 13 червня 2017 року, колегія суддів КАС ВС зазначає, що він не породжує, не змінює та не припиняє прав та обов`язків позивачів, тобто фактично не має для них правових наслідків. 
Цей документ не є індивідуально-правовим актом в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не порушує права та інтереси позивачів у цій справі.
Доцільно зауважити, що перевірку обґрунтованості висновку може бути здійснено виключно для перевірки обґрунтованості прийняття на його підставі оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України.
У зв`язку з цим колегія суддів КАС ВС дійшла висновку про необхідність скасування рішень судів попередніх інстанцій в цій частині та відмови у задоволенні позову.
Такий підхід підтримано в правових позиціях Верховного Суду від 15 квітня 2021 року по справі № 826/11366/16 та від 22 березня 2023 року по справі №826/7686/16.
Відповідно до частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Таким чином, касаційна скарга підлягає у цій частині задоволенню, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Зважаючи на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» та Міністерства юстиції України задовольнити частково.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року у частині задоволення позовних вимог про скасування пунктів 2, 3, 4, 5 наказу Міністерства юстиції України від 13  червня 2017 року № 1871/5 та пункту 2 наказу № 1872/5 скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України від 13 червня 2017  року скасувати. У задоволенні позову в цій частині відмовити.
В іншій частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                     Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                               Єзеров А.А.
                                                                                                              Тацій Л.В.