П О С Т А Н О В А
 
16 травня 2024 року                                                                                      м. Київ
 
Справа №758/6694/23
Апеляційне провадження №33/824/2693/2024
 
Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року за матеріалами, які надійшли від Енергетичної митниці Державної митної служби України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, процюючого керівником ТОВ «ПАНАМАКС ОІЛ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 472 МК України,
 
В С Т А Н О В И В
 
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 472 МК України, та накладено штраф у розмірі 100 відсотків вартості товару, у розмірі 1215970, 00 грн
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536, 80 грн. 
 
Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , ним  подано три апеляційні скарги, які надійшли на електронну пошту суду та були зареєстровані судом 15 квітня 2024 року, апеляційні скарги подані на одне і те саме судове рішення, однією і тією самою особою, а тому підлягають розгляду як одна апеляційна скарга. 
Апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Клопотання мотивовано тим, що копію оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 , не отримував, оскільки він перебуває за межами України з 11 березня 2022 року, що підтверджується відомостями паспорту громадянина України та посвідкою на проживання у Великобританії. Вказував також на те, що в матеріалах справи наявні докази вручення копії оскаржуваної постанови Головатюку В. , проте, такий документ не є доказом вручення йому оскаржуваної постанови, оскільки відсутня норма, яка б дозволяла замінити вручення постанови особі, щодо якої її винесено, врученням постанови її захиснику.
Крім того, Головатюк В. , в суді першої інстанції не мав статусу його захисника, оскільки останній не надавав до матеріалів справи в суді першої інстанції витяг з договору, в якому зазначалися б повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Отже, у суду першої інстанції не було підстав вручати копію постанови останньому .
ОСОБА_1 також вказує на те, що постанова Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року про повернення апеляційної скарги Ковальчук В.Л. у зв`язку з ненаданням належних документів підтвердження повноважень надійшла на адресу для кореспонденції адвоката Ковальчук В.Л. поштовим відправленням 23 жовтня 2023 року, у період коли вона перебувала у м. Львові на лікарняному у зв`язку з хворобою у період з 20 жовтня 2023 року по 20 листопада 2023 року, що призвело до неотримання особисто зазначеної постанови у дату її вручення.
На підставі викладеного, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року.   
 
Перевіривши доводи наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу повернути, виходячи з такого. 
 
Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Таким чином, згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).
У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі  «Пономарьов проти України»).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Рішення Європейського суду  у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).
 
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 19 вересня 2023 року, а тому відповідно до приписів ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження вказаної постанови розпочався 19 вересня 2023 року та закінчився 29 вересня 2023 року.
29 вересня 2023 року адвокат Ковальчук В.Л. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року вказана апеляційна скарга була повернута, у зв`язку з ненаданням адвокатом Ковальчук В.Л. належних документів на підтвердження повноважень на надання правової допомоги ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді.
24 листопада 2024 року адвокат Ковальчук В.Л. в інтересах ОСОБА_1 повторно подала апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року. Постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальчук В. Л. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року - відмовлено. Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
19 лютого 2024 року ОСОБА_1 втретє подав апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року. На обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження останній вказував на те, що строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року пропущений з поважних причин, оскільки постанова винесена у його відсутність; копію постанови він отримав лише 09 лютого 2024 року; Головатюк В. в суді першої інстанції не мав статусу його захисника, оскільки останній не надав до матеріалів справи в суді першої інстанції витяг з договору.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року - відмовлено. Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.
15 квітня 2024 року ОСОБА_1 знову подав апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що, що строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року пропущений з поважних причин, оскільки постанова винесена у його відсутність; копію постанови він отримав лише 09 лютого 2024 року та на те, що Головатюк В. в суді першої інстанції не мав статусу його захисника, оскільки останній не надав до матеріалів справи в суді першої інстанції витяг з договору.
Суд апеляційної інстанції відхиляє вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з такого.
Про розгляд справи на 19 вересня 2023 року ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою знаходження ТОВ «ПАНАМАКС ОІЛ»: Львівська область, Золочівський район, с. Заболотці, вул. Шевченка, 12, в судове засідання не з`явився.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він не знав про ухвалення постанови суду від 19 вересня 2023 року апеляційний суд оцінює критично, оскільки він та його захисник були повідомленні про дату та час судового засідання.
Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постанову від 19 вересня 2023 року надіслано для оприлюднення 20 вересня 2023 року, зареєстровано 21вересня 2023 року та забезпечено надання загального доступу 21 вересня 2023 року.
Копію постанови Подільського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року було вручено захиснику ОСОБА_1 - Головатюку В.О. 21 вересня 2023 року, що підтверджується розпискою, яка міститься у матеріалах справи (т.1 а.с. 132).
Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки, а відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_1 , починаючи з 21 вересня 2023 року знав про наявність оскаржуваної постанови та за умови його зацікавленості міг оскаржити постанову суду першої інстанції протягом розумного строку.
Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що копію постанови він отримав лише 09 лютого 2024 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки положеннями ст.294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення. Крім того, копія оскаржуваної постанови була отримана представником ОСОБА_1 , який діє від його імені та в його інтересах ще у вересні 2023 року.
Посилання ОСОБА_1 на те, що з 11 березня 2022 року він перебуває за межами України, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки він не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в межах строків, визначених ч.2 ст.294 КУпАП, засобами поштового або електронного зв`язку, та/або через свого представника.
Отже, наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об'єктивно перешкоджали вчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою.
Крім того, постановами Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року, 05 лютого 2024 року, 10 квітня 2024 року, вже було відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року, та повернуто апеляційні скарги особі, яка її подала. Доводи наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, є тотожними доводам, яким судом апеляційної інстанції вже неодноразово було надано відповідну правову оцінку, яка не підлягає перегляду цим судом.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, оскільки скаржником не наведено поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                                                Соколова В.В.