Справа № 446/1460/23                                Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І. 
Провадження № 22-ц/811/1147/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ 

13 червня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - Копняк С.М.,
суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,
секретар судового засідання – Марко О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 лютого 2024 року, у справі за позовом акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

в червні 2023 року акціонерне товариств «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») звернулося в суд з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором CL-218127 у розмірі 373 229 грн 31 коп.
В обґрунтування позову посилалося на те, що 06 вересня 2019 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір CL-218127, відповідно до умов якого АТ «Кредобанк» зобов`язалось видати ОСОБА_1 кредит в розмірі 295 919 грн 57 коп., з терміном повернення до 05 вересня 2024 року. Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надав грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордерами №51731627, №51731655 від 06 вересня 2019 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання по договору, в зв`язку з чим утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 17 травня 2023 року становить 373 229 грн 31 коп. та складається з 235 122 грн 40 коп. - тіло кредиту та 138 106 грн 91 коп. - заборгованість за відсотками.
Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 лютого 2024 року позовні вимоги акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором № CL-218127 від 06 вересня 2019 року в розмірі 373 229 грн 31 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Кредобанк» суму судового збору у розмірі 5 598 грн 44 коп.
Не погоджуючись з даним рішенням,  ОСОБА_1 оскаржив таке в апеляційному порядку. Просить рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не враховану усі оплати відповідача за укладеним кредитним договором. Відтак, судом не з`ясовано дійсну (реальну) суму заборгованості. З вказаного випливає, що судом невірно визначено суму процентів, нарахованих позивачем. Щодо розміру процентів, такі згідно практики Верховного Суду підлягають зменшенню. Їх розмір не відповідає вимогам розумності та справедливості, тому просить зменшити такі на 90 %. 
У травні 2024 року від АТ «Кредобанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який мотивований законністю та обґрунтованість оскаржуваного рішення, в такому міститься прохання апеляційну скаргу залишити без задоволення, а залишити рішення суду першої інстанції - без змін. 
10 травня 2024 року зареєстровано заяву акціонерного товариства «Кредобанк» про розгляд справи без їхньої участі.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.
Наведене, на думку колегії суддів, не перешкоджає розгляду справи у відсутність її учасників.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною другою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судом встановлено, що 06 вересня 2019 року між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір CL-218127, відповідно до умов якого АТ "Кредобанк" зобов`язалось видати ОСОБА_1 кредит в розмірі 295919,57 грн, з терміном повернення до 05 вересня 2024 року (а.с.6-11).
Згідно із п. 4.1 кредитного договору за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних.
Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» /фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів/ за ставкою , визначеною в п. 4.1 договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору.
Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього (п. 6.1 кредитного договору). Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (п. 6.2).
Згідно із п. 6.9 кредитного договору, банк у випадках передбачених п. 3.3. договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.
Отримання в позику відповідачем ОСОБА_1 у позивача кредитних коштів на загальну суму 295 919, 57 грн підтверджується меморіальним ордерами №51731627, № 51731655 від 06.09.2019 (а.с. 18-19) та випискою по особовому рахунку за період з 06.09.2019 по 17.05.2023 (а.с. 20-31).
Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком по кредитному договору.
Як убачається із поданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 17 травня 2023 року в позичальника утворилася заборгованість у розмірі 373229, 31 грн, яка складається з 235 122,40 грн - тіло кредиту та 138 106,91 грн - заборгованість за відсотками (а.с.16-17).
Відповідач ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій не надав належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.
30 березня 2023 року представник АТ "Кредобанк" надіслав ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором протягом 35-ти днів з дня отримання цієї вимоги у порядку передбаченому п. 6.6 кредитного договору, однак така вимога залишилась без відповіді боржника.
Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання, параграфом 2 Глави 71 "Кредит".
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, встановивши факт укладення між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору, а також факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та їх неповернення у відповідності до умов вказаного договору та у строки визначені сторонами, те, що розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотнього в матеріалах справи відсутні, місцевий суд дійшов до вірного висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками.
З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги є неспроможними, оскільки спростовуються вищенаведеним. Суд першої інстанції належним чином оцінив наявні в матеріалах справи докази, відтак доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. 
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
       Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підстав вирішення питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 лютого 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 14 червня 2024 року.

Головуючий                                                 С.М. Копняк
Судді:                                                                 С.М. Бойко
А.В. Ніткевич