УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/2050/24 Головуючий у 1-й інст. Дідоренко А. Е. 
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
25 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 21 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 21 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн, а також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
На дану постанову суду ОСОБА_1 19 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.
В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з причин того, що 21 березня 2024 року на проголошенні постанови присутній не був, а копію оскаржуваної постанови отримав простим листом з поштової скриньки 18 квітня 2024 року. У зв`язку з цим вважає, що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що необхідно відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7та частиною першою статті 287цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка приймає участь у справі повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні 21 березня 2024 року під час винесення постанови суду в суді першої інстанції (а.с. 9). Згідно супровідного листа копія оскаржуваної постанови направлена ОСОБА_1 для відома 02 квітня 2024 року та згідно наданого ним конверту прийнята в обробку відділенням пошти 05 квітня 2024 року. Разом з тим, посилаючись на отримання копії постанови 18 квітня 2024 року, доказів на підтвердження цього скаржник не надав. Водночас законодавець не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення з моменту отримання особою її копії. При цьому у клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 не навів та не надав жодного доказу та підстави про те, що йому перешкодило у визначений законом строк на апеляційне оскарження з 21 березня 2024 року по 31 березня 2024 року подати апеляційну скаргу, адже останній був у судовому засіданні 21 березня 2024 року та не міг не знати про винесення судом першої інстанції постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.
Отже, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що викладені в апеляційній скарзі доводи не підтверджені матеріалами справи та не можуть слугувати поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не перешкоджали апелянту в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження звернутись до суду з апеляційною скаргою.
Таким чином, враховуючи вищезазначене необхідно відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду міста Житомира від 21 березня 2024 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя