Справа № 466/6067/19                                Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В. 
Провадження № 22-ц/811/2376/20                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Лук`янович А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В обґрунтування позовних вимог, покликається на те, що 17 жовтня 2007 року між ПАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7-1/191к-07 на загальну суму 130 000,00 доларів США з терміном повернення кредиту до 16 жовтня 2014 року, з процентною ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 12,75% річних. Стверджує, що станом на 20 березня 2015 року заборгованість боржника становить 115 868,76 доларів США, що еквівалентно в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку – 2 439 924,25 грн., з яких 7 983,67 доларів США, що еквівалентно 168 114,41 грн. – прострочена заборгованість по сумі кредиту, 95 658,67 доларів США, що еквівалентно 2 014 347,17 грн. – сума дострокового стягнення кредиту, 11 600,66 доларів США, що еквівалентно 244 282,68 грн. – відсотки за користування кредитними коштами, 625,90 доларів США, що еквівалентно 13 179,98 грн. – пеня. Зазначає, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 17 жовтня 2007 року, за умовами якого відповідач передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, загальною площею 86,5 кв. м., житловою площею 55,3 кв.м. 18 травня 2009 року між банком та відповідачем підписано додатковий договір іпотеки до договору від 17 жовтня 2007 року. Вважає, що оскільки заборгованість за кредитним договором не погашена, то АТ «Універсал Банк» має право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог, що виникли з невиконанням умов кредитного договору в повному обсязі. З наведених підстав просить звернути стягнення на іпотечне майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, загальною площею 86,5 кв. м., житловою площею 55,3 кв.м. шляхом продажу предмета іпотеки на електронних торгах.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2020 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовлено.
Рішення суду оскаржило Акціонерне товариство «Універсал Банк», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального права та процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. 
Апелянт стверджує, що порушення ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а саме не надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі неусунення такого не є перешкодою для реалізації права іпотекодержавтеля звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду. Зазначає, що направлення вимоги про усунення порушень та отримання боржником такої вимоги стосуються позасудового врегулювання звернення стягнення, яке є правом, а не обов`язком кредитора, в той час як позивач скористався своїм правом на звернення стягнення саме в судовому порядку. З наведених підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
13 травня 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» подало заяву про закриття провадження у справі, мотивуючи його відсутністю предмету спору, оскільки спірні питання між сторонами врегульовані, між ними не залишилось неврегульованих питань. 
В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке судове рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 16 травня 2024 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 13 травня 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 16 травня 2024 року.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про закриття провадження у справі підлягає до задоволення з огляду на таке.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Відповідно до п. 2ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своє ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Предмет спору – це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову – це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто, правові підстави позову – це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Під спором про право слід розуміти врегульовані нормами матеріального права певні блага, щодо яких виник конфлікт між позивачем та відповідачем (право порушене, невизнане чи оспорювань).
Прикладами відсутності предмета спору Верховний Суд називає дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання. (постанова Верховного Суду від 03 травня 2019 року у справі №404/251/17). 
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 86,5 кв.м., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №7-1/191к-07 від 17 жовтня 2007 року, укладеним між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1 . 
Пред`являючи позов, Акціонерне товариство «Універсал Банк» обгрунтовувало позовні вимоги наявністю у відповідача заборгованості за кредитним договором №7-1/191к-07 від 17 жовтня 2007 року у розмірі 115 868,76 доларів США.
Законом України від 13 квітня 2021 року № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» доповнено Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 7. 
Пунктом 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.
20 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до банку із заявою про реструктуризацію боргу на підставі п. 7 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» та положень Закону України «Про фінансову реструктуризацію», надавши необхідний для реструктуризації боргу пакет документів.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 Акціонерне товариство «Універсал Банк» прийняло рішення про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №7-1/191к-07 від 17 жовтня 2007 року, про що повідомило позичальника листом від 16 вересня 2021 року № 2709.
Отже, після ухвалення оскаржуваного рішення суду, під час розгляду справи в порядку апеляційного провадження, реструктуризовано заборгованість відповідача за кредитним договором №7-1/191к-07 від 17 жовтня 2007 року, яка існувала на час звернення з позовними вимогами, на погашення якої банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки, відтак в такий спосіб врегульовано спірні питання, що виникли між сторонами.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13-51-04.
Відтак, предмет спору може бути відсутнім внаслідок дій сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
Зі змісту заяви АТ «Універсал Банк», підписану представником банку В.Ю, Сахабутдіновим, вбачається, що станом на день подання заяви спірні правовідносини між сторонами врегульовано.
Враховуючи те, що на час розгляду справи в порядку апеляційного провадження сторонами врегульовано спірні питання шляхом реструктуризації заборгованості за кредитним договором №7-1/191к-07 від 17 жовтня 2007 року, колегія суддів приходить до висновку про те, що між сторонами відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 2ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 
Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
За таких обставин оскаржуване рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2020 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 377, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2020 року – задовольнити частково. 
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 травня 2020 року – скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.
Постанова складена 16.05.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк