ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2024 р. 	Справа № 520/15374/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 (суддя Біленський О.О.; м. Харків) по справі № 520/15374/23
за позовом   ОСОБА_1     
до  Головного управління Пенсійного  фонду України в Харківській області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 по справі №520/15374/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо відмови у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 24.09.1990 по 30.04.1998, відображених в трудовій книжці серії НОМЕР_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду по даній справі. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 набрало законної сили 23.09.2023.
Позивач 14.03.2024 звернувся до суду із заявою в порядку статті 382 КАС України, в якій просить суд:
- встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 по справі №520/15374/23 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням стажу висновків суду по даній справі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали, подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 по справі №520/15374/23 в частині повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням стажу висновків суду по даній справі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №520/15374/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Позивач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у спосіб, визначений позивачем. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що наявність механізму примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" не нівелює право позивача на звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю в порядку ст. 382 КАС України, крім того виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист. Незалежно від ходу виконання судового рішення в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", суд не позбавлений процесуальної можливості встановити судовий контроль за його виконанням. Позивач зазначає, що вирішуючи питання щодо відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції не з`ясував причини, які призвели до невиконання судового рішення та чи є вони об`єктивними, а також не оцінив ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду. У ході судового розгляду судом першої інстанції не встановлено факту виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківської області судового рішення у справі № 520/15374/23, яким зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням стажу висновків суду по даній справі. Разом з тим, долучені позивачем до заяви документи свідчать про те, що відповідачем протягом півроку не було вчинено жодної можливої і залежної від нього дії, спрямованої на своєчасне і належне виконання прийнятого Харківським окружним адміністративним судом рішення. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду у цій справі, оскільки останнім зовсім не вчинялися будь-які дії, спрямовані на його виконання, в повному обсязі. На переконання позивача, у цьому випадку поведінка відповідача не свідчить про його намір належного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду, який як суд, що ухвалив судове рішення по суті спору, згідно закону уповноважений здійснювати судовий контроль за виконанням такого рішення.
Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з таких підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що 08.11.2023 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №520/15374/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду по даній справі.
21.12.2023 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №73650964 щодо примусового виконання виконавчого листа №520/15374/23, виданого Харківським окружним адміністративним судом від 08.11.2023.
За невиконання рішення суду у повному обсязі постановою державного виконавця від 16.01.2024 ВП №73650964 на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів, попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
12.02.2024 за повторне невиконання рішення суду у повному обсязі на боржника накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції зазначив про те, що станом на час подання заяви в порядку ст. 382 КАС України державним виконавцем не вжито усіх можливих дій із виконання рішення суду, зокрема, суду не надано доказів надіслання виконавцем до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та доказів винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.
За висновком суду, позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження", а у суду відсутні докази того, що загальний порядок виконання судового рішення не призведе до очікуваного результату, що стало підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №520/15374/23.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
В абзаці третьому пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі “Шмалько проти України”, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі “Валерій Фуклєв проти України” від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі “Шмалько проти України” від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України” від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі “Apostol v. Georgia” від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).
Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у від 30 червня 2009 року №16-рп/2009).
З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина 8 статті 382 КАС України).
Крім того, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; накладення штрафу, визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.
Матеріали справи свідчать, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 у справі № 520/15374/23, яким частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії набрало законної сили 23.09.2023.
З доданих позивачем до заяви документів колегією суддів встановлено, що відповідачем, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 у справі № 520/15374/23 прийнято рішення № 204750015028 від 22.11.2023 відповідно до якого вирішено направити запит на перевірку факту роботи ОСОБА_1 за період з 24.09.1990 по 30.04.1998 в ПФ "Теплосервіс-3" ЛТД до відділу контрольно-перевірочної роботи ГУПФУ в Харківській області. У рішенні зазначено, що після надходження акту перевірки, рішення щодо зарахування до загального страхового стажу періоду  з 24.09.1990 по 30.04.1998 буде переглянуто з урахуванням результатів перевірки та висновків суду. (а.с. 78,79)
Жодних інших документів, зокрема, акту перевірки, рішення пенсійного органу прийнятого за наслідками проведеної перевірки щодо зарахування до загального страхового стажу періоду  з 24.09.1990 по 30.04.1998, а також рішення за наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду по справі № 520/15374/23, які б свідчили про виконання відповідачем судового рішення, матеріали справи не містять. 
Як вбачається зі змісту поданої заяви про встановлення судового контролю, в ній позивач повідомляв про те, що рішення суду в добровільному порядку відповідачем не виконано, дії по примусовому виконанню також не призвели до виконання рішення суду тривалий час.
Разом з цим, судом першої інстанції взагалі не надано жодної оцінки вказаним обставинам та поданим доказам.
Колегія суддів наголошує, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.
Необхідно зауважити, що норми ст.ст. 382, 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Разом з цим, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суду від 18.03.2024 обставини виконання (невиконання) судового рішення, судом першої інстанції не досліджувалися та належна оцінка їм не надавалася, незважаючи на доводи позивача, викладені у заяві.
Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції фактично обмежився посиланням на те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду знаходиться на виконанні в органах Державної виконавчої служби, а тому позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України "Про виконавче провадження".
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що факт видання судом виконавчого листа, не позбавляє сторону стягувача звернутись до суду із заявою про встановлення судового контролю у випадку наявності підстав та фактів невиконання на дату подання такої заяви рішення суду.
Аналіз норми статті 382 КАС у її системному взаємозв`язку з нормами статті 372 КАС дозволяє стверджувати, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах може здійснюватися, за наявності для цього підстав, безвідносно до факту наявності виконавчого провадження щодо виконання відповідного судового рішення.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2021 року у справі № 813/5500/14.
Колегія суддів наголошує на тому, що, дійсно, встановлення судового контролю, є правом а не обов`язком суду, однак, задля того, щоб відмовити в його встановленні, суд має перевірити належним чином доводи заявника, викладені в його заяві та навести підстави для висновку про відмову в задоволенні заяви, поданої у порядку ст. 382 КАС України.
За змістом частини 1 ст. 382 КАС України, саме суд, який ухвалив судове рішення, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт.
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Із набранням чинності нової редакції КАС України, законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення.
З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції, що викладені у оскаржуваній ухвалі, колегія суддів вважає передчасними та не достатньо обґрунтованими, адже, таким чином нівелюється сама суть та завдання судового контролю, при цьому, що, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про встановлення судового контролю, заявник наводив доводи та аргументи, що вказують на невиконання відповідачем рішення суду, що набрало законної сили.
На переконання колегії суддів, оцінки вищевказаним обставинам при винесенні оскаржуваної ухвали про відмову задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення судом першої інстанції надано не було.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу належить передати для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 по справі № 520/15374/23 - скасувати.
Справу № 520/15374/23 за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова