Головуючий у суді першої інстанції: Гусак О.С.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
                                                                                            справа № 753/12022/23
провадження №33/824/1610/2024       
 
16 травня  2024 року  суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,
 
за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Немеровець Тетяни Анатоліївни,
 
розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Немеровець Тетяною Анатоліївною, на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024  року,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024  року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді  штрафу на користь держави в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік, зі стягненням судового збору  на користь держави.
Згідно із постановою судді, 16 червня 2023 року приблизно о 18 год 10 хв за адресою: м. Київ, вул. А. Ахматової, буд. 31, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 105» реєстраційний номер НОМЕР_1   з ознаками  алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник  ОСОБА_1 - адвокат Немеровець Т.А. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просила її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
В апеляційній скарзі посилалась на те, що зібраними матеріалами не доведено факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, саме відмова від проходження огляду інкримінується  ОСОБА_1 , про що зазначено в протоколі. В  протоколі будь-які відомості про  свідків, в присутності  яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляд, відсутні.  Відеозапису в матеріалах справи немає.
Одночасно з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - адвокат  Немеровець Т.А. подала клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження  зазначає, що з текстом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 ознайомився 17 лютого 2024 року на сайті ЄДРСР. Вказує, що відповідно інформації з ЄДРСР оскаржувана постанова була оприлюднена 9 лютого 2024 року, а в загальному доступі з`явилась 12 лютого 2024 року. 
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови  судді Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024  року, як такий, що пропущений з поважних причин.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1   - адвокат Немеровець Т.А. підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати постанову суду, провадження у справі закрити.. Зазначила, що зважаючи на те, що ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5 ПДР (відмова від проходження огляду на стан сп`яніння), проте  докази  на підтвердження цієї обставини в матеріалах справи відсутні, а ОСОБА_1   заперечує факт відмови від проходження огляду.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню,  з огляду на таке.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався.
Як  убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №365775 від 16 червня 2023 року ОСОБА_1 інкримінується  те, що він  16 червня 2023 року  о 18.10 год. у м.Києві по вул.Ахматової, 31  керував ТЗ з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода порушення мовлення) від проходження огляду відмовився у встановленому законом порядку, чим  порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що  відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Приймаючи постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про  те, що є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (порушення п.2.9 ПДР).
Проте, такі висновки суду першої інстанції  суперечать фабулі інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення, що викладені працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення.
Об`єктивна сторона правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом,  від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. № 1452/735 далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України визначено, що  водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння  визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. № 1452/735 далі Інструкція).
Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали  відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п.6 Розділу I Інструкції № 1452/735   огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу  проводиться в присутності двох свідків.
Отже, відповідно до вимог  закону обов`язковою умовою проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, є застосування технічних засобів відеозапису з обов`язковим долученням до протоколу матеріалів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, присутність двох свідків.
Наведене  свідчить про те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене  ч.1 ст.130 КУпАП, яке в даному випадку проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом,  наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження огляду. 
Лише при  доведеності усіх зазначених обставин  наявні підстави вважати, що в діях водія транспортного засобу наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Належних та допустимих доказів на підтвердження  факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду  на стан сп`яніння  на місці зупинки транспортного засобу   або у медичному закладі  матеріали справи не містять. 
Як убачається з матеріалів справи матеріали відеозапису до  протоколу про адміністративне правопорушення  не долучалися, оскільки працівниками поліції відеозйомка на нагрудні відеокамери (відеореєстратори) № 473896 та 473858 не проводилась, що підтверджено довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в м. Києві ДПП Голокосова Євгена.
З рапорту заступника командира р1 б1 п2 УПП в м. Києві ДПП Петрика С. від 23 червня 2023 року  вбачається, що під час складання адміністративного протоколу ААД 365775 за ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 не працювала нагрудна бодікамера по причині технічної несправності.
Крім того, в матеріалах справи відсутня інформація, зокрема пояснення свідків, в присутності яких  поліцейським  було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а він від проходження огляду відмовився. Наявні в матеріалах справи пояснення свідків  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не підтверджують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише містять посилання на наявність у ОСОБА_1 ознак такого сп`яніння.
Отже, за таких обставин наявні підстави вважати, що  передбачений законом порядок процедури огляду  в даному випадку дотриманий не був,  при складанні працівниками поліції протоколу були порушені вимоги ст.266 КУпАП,  а саме не фіксувалась відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на бодікамеру працівників поліції та в зв`язку з такими обставинами не було залучено двох свідків, які б підтвердили факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Враховуючи наведене,  суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушені вимоги КУпАП та Інструкції№ 1452/735, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року            № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції У країни презумпції невинності.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що  оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 130, 294 КУпАП, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м.Києва від 30 січня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником  - адвокатом Немеровець Тетяною Анатоліївною  задовольнити.
Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024  року ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП  скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                            О.І. Шкоріна